Справа № 183/1827/19
№ 2/183/2164/19
09 вересня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді - Городецького Д. І.,
секретаря судового засідання -Спіциної Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
22 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила (а.с. 29-30). В обґрунтування уточненого позову позивач посилалась на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 2017 року, є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , яка є відповідачем у справі та яка була колишнім власником квартири, що 21 жовтня 2017 року здійснила її відчуження, одночасно втративши право користування нею, однак з реєстрації не знялась та фактично у ній не проживає понад установлені законом строки, житловим приміщенням не користується, не є його власником, або користувачем. Додала, що представник відповідача ОСОБА_2 - її син ОСОБА_3 під час укладення угоди про купівлю квартири запевняв її, що ОСОБА_2 зніметься з реєстраційного обліку, однак цього зроблено не було.
Таким чином, позивач посилалась також на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника житла, у зв`язку з чим просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 27-28).
Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 32).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона набула на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 21 жовтня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_3 продала, а позивач ОСОБА_1 придбала вищезазначене нерухоме майно. Право власності позивача також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101521497 від 25 жовтня 2017 року (а.с. 8, 9).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не була знята з реєстраційного обліку в спірному жилому приміщенні, зареєстрована в квартирі з 09 січня 1990 року до теперішнього часу (а.с. 12, 15).
Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно)і яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право вимагати усунення порушень її прав, як власника нерухомого майна.
На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Право користування спірним жилим приміщенням у ОСОБА_2 було похідним від її права власності на квартиру, вона, як власник квартири, у відповідності до ст. 150 Ж України, мала право користуватися нею для особистого проживання і проживання членів її сім`ї.
Розпорядившись нерухомим майном (продавши квартиру ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 втратила право власності на неї, а отже і право користування зазначеним жилим приміщенням, в зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і відповідач повинна бути визнана такою. що втратила право користування спірним житлом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 768,40 грн.
В зв`язку з вищенаведеним, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2019 року.

Суддя Д.І. Городецький