Провадження №6/523/398/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Аліна С.С.

за участі секретаря судового засідання Вовкович І.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за поданням державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до житла боржника,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до житла боржника, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій без згоди ОСОБА_1 .

Свої вимоги державний виконавець обґрунтував тим, що на примусовому виконанні у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеса знаходиться виконавчий лист Суворовського районного суду м. Одеси №523/1957/13-ц від 30.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісяця, починаючи з Об.лютого 2013 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.05.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень, копії зазначеної постанови із супровідним листом в порядку, встановленому ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам. Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано.

Згідно акту державного виконавця від 18.01.2019 року боржника не знайдено.

Згідно з довідкою з ОАДБ від 17.03.2015 боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту державного виконавця від 15.08.2019 року на стук та дзвін у двері ніхто не відчиняє, виклик залишено у дверях.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець Першого відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи та подав суду заяву про розгляд подання у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання виходячи з наступного.

Судом встановлено про те, що на примусовому виконанні у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеса знаходиться виконавчий лист Суворовського районного суду м. Одеси №523/1957/13-ц від 30.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісяця, починаючи з Об.лютого 2013 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.05.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень, копії зазначеної постанови із супровідним листом в порядку, встановленому ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам. Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано.

Згідно акту державного виконавця від 18.01.2019 року боржника не знайдено.

Згідно з довідкою з ОАДБ від 17.03.2015 боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту державного виконавця від 15.08.2019 року на стук та дзвін у двері ніхто не відчиняє, виклик залишено у дверях.

Встановлено, що викщевказана квартира на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 в рівних частинах. а саме по 1/3 частині кожний, що підтверджується відомостями про обєкт нерухомого майна № 21332377.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Водночас, ст. 30 Конституції України, кожному гарантовано недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Однак, конституційна гарантія недоторканності житла чи до іншого володіння особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Так, згідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Реалізація цього права надана суду та закріплена в ст. 439 ЦПК України, відповідно до якої питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Як вбачається з наданих документів державним виконавцем Ткаченко В.В. є власником лише 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

Окрім цього, на обґрунтування обставин на яких посилається державний виконавець у поданні, ним не долучено до матеріалів подання підтвердження того, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_1 отримав поштовим відправленням та державним виконавцем направлені постанови про відкриття виконавчого провадження.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та в його приміщенні є речі, за рахунок яких це рішення може бути виконане. Додані до заяви документи копія постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчого листа самі по собі не доводять того факту, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження по цій справі.

Також не долучено до матеріалів подання відомості про наявність чи відсутність інших осіб, які зареєстровані у вищевказаній квартирі та завчасне їх попередження державним виконавцем про здійснення певних виконавчих дій, які могли б зачепити їхні права, з метою недопущення порушення права їхнього користування, права власності речових прав на їхнє майно.

Таким чином, аналізуючи докази надані в підтвердження вимог подання, суд дійшов висновку, що державний виконавець, звертаючись із зазначеним поданням, в його змісті належним чином не вмотивував неможливість виконання рішення суду в інший спосіб з наданням вмотивованих та належно обґрунтованих доказів. З викладеного слідує, що зміст подання та обставини викладені в ньому не обґрунтовані достовірними, належними доказами, які б слугували підставою для його беззаперечного задоволення.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 439 ЦПК України, п. 9 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 18, 24 ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні поданні державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до житла - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу суду складено та підписано 10.09.2019 року.

Суддя: Аліна С.С.