ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8298/18Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/669/19 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

за участю представника апелянта - Авдєєнка В.В.,

позивача - ОСОБА_2 ,

представника позивача - Федчишина Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/8298/18 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року, ухваленого суддею Братасюком В.М., повний текст якого складено 04 травня 2019 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання незаконним і скасування наказу ДП «Тернопільстандартметрологія» від 12 квітня 2018 року №88-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 » та поновлення його на роботі з 12 квітня 2018 року, стягнення з ДП «Тернопільстандартметрологія» на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на роботі.

11 жовтня 2018 року ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з ДП «Тернопільстандартметрологія» заборгованість із заробітної плати за час затримки виплати по день фактичного розрахунку з 13 квітня 2018року по 07 травня 2018 року; зобов`язати ДП «Тернопільстандартметрологія» провести індексацію зазначеної суми невиплаченої заробітної плати, а також компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати; стягнути з ДП «Тернопільстандартметрологія» моральну шкоду при наявності встановленого факту порушення прав.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 17 липня 1995 року його прийнято на роботу в ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». 12 квітня 2018 року його звільнено із займаної посади начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення посади у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Зазначає, що після того, як він отримав на підприємстві виробничу травму, в.о. керівника ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» постійно здійснював психологічний тиск на нього, а також погрожував звільненням з роботи. 10 грудня 2015 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а в подальшому звільнено з посади начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Однак, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2016 року його поновлено на попередньому місці роботи. Після виходу на роботу в.о.керівника підприємства почав чинити на нього психологічний тиск, довів виробничий план у зв`язку із поновленням його на роботі, в результаті чого він в черговий раз опинився в лікарні та змушений був лікуватися і проходити реабілітацію.

28 листопада 2017 року в.о. генерального директора видав наказ №72 «Про затвердження організації структури та штатного розпису підприємства, об`єднання, структурних підрозділів, введення, виведення, переміщення та перейменування посад, скорочення штату працівників», відповідно до якого виведено з 01 грудня 2017 року, скорочено посаду начальника відділу стандартизації та інформаційного забезпечення, посилаючись на збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без будь-якого обґрунтування підстав його звільнення.

30 листопада 2017 року в.о. генерального директора попередив його про майбутнє вивільнення з 01 лютого 2018 року.

В подальшому в.о. генерального директора винесено наказ № 88-к від 12 квітня 2018 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 » без жодної мотивації, з порушенням вимог Статуту підприємства (абз.4 ч.1 п.5.2, абз.1 п.7.5 п.10.2.8), колективного договору (пункти 2.1, 2.4.2, 4.1.19, 4.3.2), правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (пункту 1.1, 2.6, 3.2), трудового законодавства, практики ЄСПЛ. В порушення ст.40 КЗпП України в.о. керівника не проінформував його та не пропонував вакантних посад на підприємстві.

В день звільнення, в порушення ч.1 ст.48 та ч.1 ст.116 КЗпП України, повний розрахунок з ним не проведений.

З огляду на зазначене просив скасувати наказ ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 12 квітня 2018 року №88-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 », поновивши його на посаді начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 12 квітня 2018 року. Оскільки звільнення відбулося незаконно, просив стягнути з відповідача на його користь 62921.46 гривень середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 квітня 2018 року по 23 квітня 2019 року, обчислений відповідно до довідки ДП «Тернопільстандартметрологія» від 24 липня 2018 року №02-30/553 та розрахунку норм тривалості робочого часу на 2018 і 2019 роки, а також стягнути з ДП «Тернопільстандартметрологія» заборгованість із заробітної плати за час затримки виплати по день фактичного розрахунку з 13 квітня 2018 року по 07 травня 2018 року, провести індексацію невиплаченої заробітної плати, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати. Крім того, враховуючи характер, обсяг душевних та психічних страждань, яких він зазнав незаконним звільненням та невиплатою заробітної плати, просив стягнути на його користь 20000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ Державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 12 квітня 2018 року №88-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 ».

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення Державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 12 квітня 2018 року.

Стягнуто з Державного підприємства «Тернопільський науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_2 62921.46 гривень середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням установлених законодавством України податків і зборів, за період з 12 квітня 2018 року по 23 квітня 2019 року.

Стягнуто з Державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_2 5000 гривень завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Стягнуто з ДП «Тернопільський науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 2305.20 гривень судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» в особі представника - в.о. генерального директора Тешнера М.Я. подало на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на підприємстві мало місце об`єднання двох структурних підрозділів зі скороченням чисельності штату працюючих у новий структурний підрозділ з метою економії фонду оплати праці. Крім того, мала місце ліквідація не установи, а лише внутрішніх підрозділів в межах однієї юридичної особи. Звертає увагу, що наявність відповідної посади у штатному розписі не свідчить про можливiсть пропонування відповідачем такої посади позивачу, адже позивач не відповідає критеріям, передбаченим посадовою інструкцією для відповідної посади, зокрема, не був аудитором. Окрім цього, отримувати згоду профкому на звiльнення позивача необхідності не було з причини його попереднього виключення з членів профспiлкового комітету.

Враховуючи наведене, просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому колегією суддів не переглядається.

В липні 2019 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що в даному випадку були об`єднані два структурні підрозділи, проте скорочена лише одна посада. Тобто, скорочення чисельностi штату фактично не відбулось. Вказує, що доводи про критерій до посади «аудитор» не можуть бути прийнятий при розгляді апеляційної скарги, в силу ч.3 ст.367 ЦПК України.

В судовому засіданні представник апелянта - адвокат Авдєєнко В.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до наказу № 34-к від 17 липня 1995 року ОСОБА_2 прийнято на роботу в сектор технічної інформації на посаду інженера-програміста ІІ категорії у Тернопільський центр стандартизації, метрології та сертифікації, який у подальшому перейменовано на Державне підприємство «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (далі - ДП «Тернопільстандартметрологія»).

На підставі наказу № 133-к від 10 листопада 2014 року ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділу стандартизації та інформаційного забезпечення.

Відповідно до наказу № 27-к від 02 лютого 2015 року дану посаду перейменовано на посаду начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення.

Згідно наказу № 7-к від 21 січня 2016 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення з 21 січня 2016 року у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2016 року визнано незаконним і скасовано наказ ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 244-к від 10 грудня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 ».

Скасовано наказ №7-к від 21 січня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_2 з роботи (згідно пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України)» та наказ № 46-к від 23 лютого 2016 року «Про внесення змін до наказу № 7 від 21 січня 2016 року про зміну дати звільнення». Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 03 лютого 2016 року.

Стягнуто з ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» в користь ОСОБА_2 841 гривню надбавки за безперервний стаж роботи за 2015 рік, 422 гривні премії за підсумками господарської діяльності за грудень 2015 року, середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 34664 гривні 65 копійок (без утримання податків та інших обов`язкових платежів) та 2000 гривень моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 14 березня 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 14 березня 2017 року залишено без змін.

28 листопада 2017 року в.о. генерального директора ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» видано наказ №72 «Про затвердження організації структури та штатного розпису підприємства, об`єднання, структурних підрозділів, введення, виведення, переміщення та перейменування посад, скорочення штату працівників».

Посилаючись на необхідність ефективності діяльності підприємства, оптимізації організаційної структури та збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 грудня 2017 року, наказано:

1. Об`єднати відділ з підтвердження і оцінки відповідності та сертифікації систем управління та сектор стандартизації та інформаційного забезпечення у відділ з підтвердження і оцінки відповідності, стандартизації та сертифікації, систем управління.

2. Затвердити організаційну структуру ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» у новій редакції та ввести її в дію з 01 грудня 2017 року. Організаційну структуру, затверджену 01 серпня 2017 року вважати такою, що втратила чинність з 01 грудня 2017 року.

3. Провідному економісту ОСОБА_4 :

3.1. Вивести з 01 грудня 2017 року та скоротити посади:

- начальник сектору стандартизації та інформаційного забезпечення в кількості однієї штатної одиниці;

- водій автотранспортних засобів відділу технічно - експлуатаційного забезпечення в кількості однієї штатної одиниці.

3.2. Вивести з 01 грудня 2017 року зі штатного розпису ДП «Тернопільстандартметрологія» наступні посади:

- інженер випробувальної лабораторії в кількості однієї штатної одиниці;

- інженер ІІ категорії сектору повірки ЗВТ радіотехнічних та електричних величин відділу метрології в кількості однієї штатної одиниці;

- інженер II категорії сектору повірки ЗВТ механічних величин відділу метрології в кількості однієї штатної одиниці;

- завідувач господарством господарської служби в кількості однієї штатної одиниці.

3.3 Ввести з 01 грудня 2017 року у штатний розпис ДП «Тернопільстандартметрологія» посади:

- інженер II категорії у випробувальну лабораторію в кількості однієї штатної одиниці;

- комірник у господарську службу в кількості однієї штатної одиниці.

3.4. Перемістити з 01 грудня 2017 року із адміністративно - управлінського персоналу у господарську службу посаду головного інженера в кількості однієї штатної одиниці.

4. Затвердити штатний розпис державного підприємства «Тернопільський науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» у новій редакції та ввести його в дію з 01 грудня 2017 року. Штатний розпис, затверджений 01 серпня 2017 року вважати таким, що втратив чинність з 01 грудня 2017 року.

5. Інспектору з кадрів ОСОБА_5:

5.1 Провести необхідні зміни згідно затвердженого штатного розпису.

5.2 Повідомити у встановленому порядку:

- про переміщення та перейменування посад працівників відділу з підтвердження і оцінки відповідності та сертифікації систем управління, працівників сектору стандартизації та інформаційного забезпечення, головного інженера ОСОБА_6 ;

- про можливе звільнення із займаних посад у зв`язку із скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України) не пізніше, ніж за 2 місяці до дати звільнення, начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення ОСОБА_2 , водія автотранспортних засобів відділу технічно-екслуатаційного забезпечення ОСОБА_7 Запропонувати цим працівникам переведення за їх згодою на вакантні посади, що відповідають їх кваліфікації, або на інші вакантні посади (за наявності). У разі відмови від переведення або відсутності вакантних посад, звільнити ОСОБА_2 та ОСОБА_7 згідно чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що даний наказ було прийнято на підставі протоколу наради керівників структурних підрозділів підприємства ДП «Тернопільстандартметрологія» від 26 вересня 2017 року. На даній нараді керівників розглядалися службова записка заступника генерального директора з підтвердження і оцінки і оцінки відповідності та системи управління якості ОСОБА_8 від 31 серпня 2017 року, службова записка від 22 вересня 2017 року провідного економіста бухгалтерсько-економічного відділу ОСОБА_4 , техніко-економічне обґрунтування скорочення штату працівників ДП «Тернопільстандартметрологія» заступника генерального директора по організаційно-економічним відносинам та зв`язках з громадкістю ОСОБА_9 та службова записка начальника відділу технічно-експлуатаційного забезпечення ОСОБА_10 від 22 вересня 2017 року.

За результатами проведення наради вирішено: надати керівнику ДП «Тернопільстандартметрологія» пропозицію щодо реорганізації шляхом об`єднання сектору стандартизації та інформаційного забезпечення у відділ з підтвердження та оцінки відповідності, стандартизації та сертифікації систем управління. На підставі вищевказаних змін скоротити посаду начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення (т.1 а.с.158-162).

Зокрема, заступником генерального директора по організаційно-економічним відносинам та зв`язках з громадськістю ОСОБА_9 надано техніко-економічне обґрунтування скорочення штату працівників ДП «Тернопільстандартметрологія» відповідно до якого: з метою підвищення ефективної роботи підприємства та оптимізації штатних одиниць, на підставі службових записок заступника генерального директора з підтвердження і оцінки відповідності та систем управління якістю ОСОБА_8 від 31 серпня 2017 року, начальника відділу технічно - експлуатаційного забезпечення ОСОБА_10 від 22 вересня 2017 року та наради керівників структурних підрозділів від 26 вересня 2017 року, проведено аналіз структури, штатної чисельності та оптимізації підрозділів. Згідно проведеного розрахунку (службова записка провідного економіста бухгалтерсько - економічного відділу ОСОБА_4 від 22 вересня 2017 року), економія річного фонду заробітної плати при скороченні посад начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення становитиме 105928.68 грн. та водія автотранспортних засобів становитиме 70934.40грн. В результаті проведеного аналізу встановлено:

1.Відсутність керівника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення на протязі значного періоду на робочому місці по причинах: тимчасова втрата працездатності (131 день), відпустки (53 дні) та фактично відпрацьованих 23 дні за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2017 року жодним чином не впливає на продуктивність праці даного підрозділу, працівники сектору СІЗ виконували місячні виробничі плани в повному обсязі.

2.Зменшення об`єму замовлень на послуги підприємства з використанням автотранспорту та періодичні зупинки на ремонт автотранспорту.

На підставі вищевикладеного та враховуючи можливість оптимізації запропоновано реорганізувати шляхом об`єднання сектору стандартизації та інформаційного забезпечення в відділ з підтвердження і оцінки відповідності, стандартизації та сертифікації систем управління, скоротити посади начальника сектору СІЗ та водія автотранспортних засобів.

30 листопада 2017 року ОСОБА_2 попереджено про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням посади начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення за п.1.ст.40 КЗпП України з 01 лютого 2018 року через скорочення штату працівників, пов`язаним із затвердженням організаційної структури та штатного розпису ДП «Тернопільстандартметрологія» і введенням їх в дію з 01 грудня 2017 року та на підставі наказу з основної діяльності ДП «Тернопільстандартметрологія» від 28 листопада 2017 року №72 «Про затвердження організації структури та штатного розпису підприємства, об`єднання, структурних підрозділів, введення, виведення, переміщення та перейменування посад, скорочення штату працівників». Запропоновано переведення на посаду начальника сектору повірки ЗВТ геометричних, фізико-хімічних та теплотехнічних величин на період відпустки ОСОБА_11 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Попередження про наступне вивільнення №01/2-24/969 підписано ОСОБА_2 30 листопада 2017року.

02 січня 2018року ОСОБА_2 підготовлено повідомлення 01/2-24/02, згідно якого повідомлено, що раніше запропонована посада начальника сектору повірки ЗВТ геометричних, фізико-хімічних та теплотехнічних величин на період відпустки ОСОБА_11 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку буде вакантною тільки до 18 січня 2018 року. Вакантних посад, які б відповідали його кваліфікації немає та повідомлено, що є вакантною посада секретаря генерального директора ОСОБА_12 на період відпустки для догляду за дитиною. Вказане повідомлення про вакансії ОСОБА_2 отримав листом 18 січня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідмлення про вручення поштового відправлення та опис вкладення до нього.

24 січня 2018 року ОСОБА_2 надіслано листа 01/2-24/73, згідно якого повідомлено, що вакантних посад, які б відповідали його кваліфікації, немає, та висловлено прохання повідомити рішення щодо вакантної посади секретаря генерального директора ОСОБА_12 на період відпустки для догляду за дитиною. Також зазначено, що у разі незгоди його буде звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України з 01 лютого 2018 року у зв`язку із скороченням посади начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення на підставі наказу з основної діяльності ДП «Тернопільстандартметрологія» від 28 листопада 2017 року №72 «Про затвердження організації структури та штатного розпису підприємства, об`єднання, структурних підрозділів, введення, виведення, переміщення та перейменування посад, скорочення штату працівників».

01 лютого 2018 року працівниками ДП «Тернопільстандартметрологія» складено Акт про відсутність рішення щодо запропонованої вакансії, яким засвідчено факт ненадходження від ОСОБА_2 повідомлень про рішення щодо вакантної посади.

Як вбачається із наказу в.о. генерального директора «Про звільнення з роботи» №88-к від 12 квітня 2018року, наказано:

1. Звільнити ОСОБА_2 , начальника сектору стандартизації та інформаційного забезпечення, із займаної посади 12 квітня 2018 у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

2. Головному бухгалтеру ОСОБА_13 . виплатити ОСОБА_2 компенсацію за 53 календарних дні невикористаної основної щорічної відпустки за період роботи з 17 липня 2016 року по 12 квітня 2018 року та вихідну допомогу в розмірі одного середньомісячного заробітку.

Підстава: наказ ДП «Тернопільстандартметрологія» від 28 листопада 2017 року №72 «Про затвердження організаційної структури та штатного розпису підприємства, об`єднання структурних підрозділів, введення, виведення, переміщення та перейменування посад, скорочення штату працівників», штатний розпис, попередження про наступне вивільнення №01/2-24/968 від 30 листопада 2017 року з пропозицією дійсної на цей період вакансії, повідомлення про вакансії №01/2-24/02 від 02 січня 2018 року, акт про відсутність рішення ОСОБА_2 щодо запропонованої посади станом на 01 лютого 2018 року.

За час трудової діяльності на ДП «Тернопільстандартметрологія» до ОСОБА_2 застосовувались заохочення, йому оголошено подяки, нагороджено грамотами.

Відповідно до заяв ТОВ «Тімелі», ТОВ «ТНТЦ «ЕНВОС», ТОВ «ЗАХІД-КОМФОРТ», С(Ф)Г «ДІБРОВА», ТОВ «ІНСТИТУТ БІОМЕДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ», ТОВ «Хансаком-Вест», ТОВ «ТАФІР ЛТД», ТОВ «Інтерфом-Захід», ДП «ДІНТЕР УКРАЇНА СКАЛА» ТОВ «ДІНТЕР УКРАЇНА», ПП «Прикарпаткабель», ПП «ВАШЕ ЗДОРОВ`Я К», фізичних осіб-підприємців ОСОБА_14 , ОСОБА_15 жодних претензій до строків та якості робіт, наданих ДП «Тернопільстандартметрологія», які виконував ОСОБА_2 , у зазначених суб`єктів господарської діяльності немає. Суперечок та претензій під час проведення робіт не виникало, манерою спілкування ОСОБА_2

В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно роз`яснень викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом, і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 36 КЗпП зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, і про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації; чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

У постанові від 11 квітня 2018 року у справі №591/3104/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, дійшов наступного правового висновку - встановлюючи наявність чи відсутність факту наявності змін у організації виробництва та праці, судам слід з`ясовувати чи такі зміни дійсно відбулися, чи навпаки просто відбулося збереження і розмежування уже існуючих повноважень з передачею новоствореним підрозділам, без відмови від попередніх функцій і завдань.

Відповідно до наказу №72 в.о. генерального директора ДП «Тернопільстандартметрологія» від 28 листопада 2017 року «Про затвердження організації структури та штатного розпису підприємства, об`єднання, структурних підрозділів, введення, виведення, переміщення та перейменування посад, скорочення штату працівників», фактично вирішено об`єднати Відділ з підтвердження і оцінки відповідності та сертифікації систем управління та Сектор стандартизації та інформаційного забезпечення у новоутворений Відділ з підтвердження і оцінки відповідності, стандартизації та сертифікації, систем управління. Відповідно 28 листопада 2017 року затверджено нову організаційну структуру державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», яку введено в дію з 01 грудня 2017 року. Організаційну структуру, затверджену 01 серпня 2017 року вирішено вважати такою, що втратила чинність з 01 грудня 2017 року.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що ДП «Тернопільстандартметрологія» не відмовилося від функцій та завдань, які виконував Сектор стандартизації та інформаційного забезпечення, а передала їх новоствореному Відділу з підтвердження і оцінки відповідності, стандартизації та сертифікації, систем управління. При цьому вирішено скоротити посаду начальника Сектору стандартизації та інформаційного забезпечення.

Із витягу з штатного розпису ДП «Тернопільстандартметрологія», затвердженого наказом в.о. генерального директора ДП «Тернопільстандартметрологія» Тешнером М .Я . та введеного в дію з 01 грудня 2017 року згідно наказу від 28 листопада 2017 року №72 вбачається, що у ньому наявна посада начальника новоствореного відділу з підтвердження і оцінки відповідності, стандартизації та сертифікації, систем управління (т.1 а.с.14-15, т.2 а.с.108). Тобто, обставини, які б давали право стверджувати про скорочення чисельності працівників та неможливість працевлаштування позивача на нову роботу, відсутні.

У згадуваній вище постанові від 11 квітня 2018 року у справі №591/3104/16-ц Верховний Суд також зазначав, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Посилання апелянта на те, що позивач не відповідає критеріям, передбаченим посадовою інструкцією для посади начальника відділу з підтвердження і оцінки відповідності, стандартизації та сертифікації, систем управління, на увагу не заслуговують, оскільки вказане не підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок реорганізації шляхом об`єднання Відділу з підтвердження і оцінки відповідності та сертифікації систем управління та Сектору стандартизації та інформаційного забезпечення, завдання і функції останнього перейшли до новоствореного Відділу з підтвердження і оцінки відповідності, стандартизації та сертифікації, систем управління, однак, роботодавець не виконав свого зобов`язання по працевлаштуванню ОСОБА_2 , порушивши гарантії його трудових прав.

Апеляційний суд не приймає до уваги твердження апелянта про те, що для звільннення позивача не потрібно було отримувати згоду згоду профспілкового комітету з причини його попереднього виключення з членів профспілки, виходячи з наступного.

Так, членство позивача у профспілковому комітеті було припинене 12 травня 2016 року у зв`язку із звільненням з роботи 21 січня 2016 року та припиненням сплати останнім трудових внесків.

Окремо судом не встановлено наявності доказів отримання означеного рішення профкому позивачем з метою оскарження.

Суд першої інстанці дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 поновився на роботі за рішенням суду від 20 грудня 2016 року, а тому незаконне звільнення з роботи не може бути підставою припинення членства звільненого працівника в профкомі.

В матеріалах справи відсутні докази того, що після поновлення ОСОБА_2 на роботі, членство позивача у профспілковому комітеті було припинене.

Відповідно до статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Судом першої інтанції вірно встановлено, що відповідно до наданої відповідачем довідки № 02-30/553 від 24 липня 2018 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 , виходячи з двох календарних місяців (грудень 2017 року - січень 2018 року) з врахуванням податків та зборів становить 242.94 грн.

Час вимушеного прогулу ОСОБА_2 в робочих днях становить 259 днів.

Отже, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача складає 62921.46 грн. (242.94 грн. х 259 днів).

Щодо визначення судом першої інстанції розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із вимогами ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд першої інстанції правильно виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, взяв до уваги характер та обсяг душевних та психічних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, врахував стан здоров`я позивача, а тому вірно прийшов до переконання, що в його користь підлягає до стягнення із відповідача 5000 гривень моральної шкоди.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задоволеньняючи позов частково, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Тернопільський науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 23 вересня 2019 року.

Головуючий - підпис Судді - два підписи