Справа № 182/6714/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Горіною А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначив, що 29.08.2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі під номером 3757. Відповідно до п.1 даного договору позики, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 30600,00 гривень, що в доларовому еквіваленті станом на 29.08.2017 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 1200 доларів США, а відповідач зобов'язується повернути позику у визначений цим Договором строк до 29.01.2018 року. Відповідно до п. 5 договору, позика за цим Договором є з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. З метою забезпечення виконання Договору позики від 29.08.2017 року сторонами було укладено Договір Іпотеки житлового будинку від 29.08.2017 року, де позивач виступає як Іпотекодержатель а Іпотекодавцем виступає відповідач ОСОБА_3 Договір іпотеки від 29.08.2017 року був підписаний сторонами договору та посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі під номером 3759. Предметом Договору іпотеки є житловий будинок з надвірними спорудами під номером 17 по провулку Городищанському у місті Марганець Дніпропетровської області. Відповідно до п.1 договору іпотеки, цим договором забезпечується виконання зобовязання, що виникло у Іпотекодавця на підставі Договору позики від 29.08.2017 року, укладеного ним із Іпотекодержателем у простій формі на суму 30600,00 гривень з обумовленим в Основному договорі строком повернення боргу 29.01.2018 року з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до п.2 договору іпотеки, в забезпечення виконання зобовязань за Основним договором іпотекодавець передає в іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами за № 17 по провулку Городищанському у місті Марганець Дніпропетровської області, надалі - Предмет іпотеки. Предмет іпотеки складається з глин.битн. житлового будинку А, житловою площею 26,0 кв.м., загальною площею 44,5 кв.м.; саман.обкл.цегл. літня кухня Б; цегл. бетон. погріб В; ракуш.сарай Г; дощ. вбиральня Д; споруди. Станом на 07.09.2018 року Позичальник жодної сплати за Договором позики не здійснив, чим порушив умови Договору позики. Відповідно до п. 6.3 договору іпотеки, у разі порушення основного зобовязання або умов цього договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. 31.01.2018 року приватним нотаріусом Нікопольського МНО ОСОБА_4 було направлено на адресу Позичальника та Іпотекодавця від імені Позивача нотаріально засвідчену заяву з вимогою провести розрахунок по заборгованості, а у випадку ухилення від виконання взятих на себе зобовязань він буде змушений ініціювати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.6.6 договору іпотеки, в разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем в строк зобовязання за основним договором, сторони домовились про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено шляхом, передбаченим Законом України «Про іпотеку». Оскільки строк дії Договору позики закінчився 29.01.2018 року, з цього часу і по сьогоднішній день відповідач ухиляється від повернення суми позики та відсотків за користування позикою відповідно до Основного договору, ігнорує звернення позивача до нього з приводу наявних боргових зобовязань та не бажає вирішувати проблемну ситуацію по суті. Станом на 07.09.2018 року сума заборгованості відповідача за Договором позики становить 34490,30 гривень, з них сума основного боргу - 33869,52 грн., сума 3% за користування позикою за період з 30.01.2018 року по 07.09.2018 року - 620,78 грн. Просить звернути стягнення за договором позики на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з господарчими будівлями під номером 17 по провулку Городищанському у місті Марганець Дніпропетровської області, у розмірі 34490,30 грн., з яких 33869,52 грн. основного боргу та 620,78 грн. належних до сплати відсотків, а також покласти на відповідача витрати повязані зі сплатою судового збору.

Позивач надав суду заяву про слухання справи без його участі та участі його представника ОСОБА_2, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав.

Третя особа приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2017 року між сторонами був укладений договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі під номером 3757, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.10).

Відповідно до п.1 даного договору позики, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_5 у власність грошові кошти в сумі 30600,00 гривень, що в доларовому еквіваленті станом на 29.08.2017 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 1200 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути позику у визначений цим Договором строк до 29.01.2018 року. Відповідно до п. 5 договору, позика за цим Договором є з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми (а.с.10).

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання Договору позики від 29.08.2017 року сторонами було укладено Договір Іпотеки житлового будинку від 29.08.2017 року, де позивач виступає як Іпотекодержатель, а Іпотекодавцем виступає відповідач ОСОБА_5 (а.с.11-13).

Договір іпотеки від 29.08.2017 року був підписаний сторонами договору та посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі під номером 3759. Предметом Договору іпотеки є житловий будинок з господарчими спорудами під номером 17 по провулку Городищянського у місті Марганець Дніпропетровської області. Дана обставина стверджується копією вказаного договору.

Відповідно до п.1 договору іпотеки, цим договором забезпечується виконання зобовязання, що виникло у Іпотекодавця на підставі Договору позики від 29.08.2017 року, надалі Основний договір, укладеного ним із Іпотекодержателем у простій формі на суму 30600,00 гривень з обумовленим в Основному договорі строком повернення боргу 29.01.2018 року з нарахуванням відсотків за користування позикою у розмірі 3% від простроченої суми.

Відповідно до п.2 договору іпотеки, в забезпечення виконання зобовязань за Основним договором іпотекодавець передає в іпотеку житловий будинок з господарчими спорудами за № 17 по провулку Городищанському у місті Марганець Дніпропетровської області, надалі - Предмет іпотеки. Предмет іпотеки складається з глин.битн. житлового будинку А, житловою площею 26,0 кв.м., загальною площею 44,5 кв.м.; саман.обкл.цегл. літня кухня Б; цегл. бетон. погріб В; ракуш.сарай Г; дощ. вбиральня Д; споруди.

Відповідачем не була повернута сума позики станом на 29.01.2018 року, а також жодного разу не було сплачено хоча б частину відсотків за користування позикою. Відповідач ОСОБА_5 з моменту отримання позики не повернув жодної суми відповідно до Договору позики, чим порушив умови Договору позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

У відповідності до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 6.3 договору іпотеки, у разі порушення основного зобовязання або умов цього договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

31.01.2018 року приватним нотаріусом Нікопольського МНО ОСОБА_4 було направлено на адресу Позичальника та Іпотекодавця від імені Позивача нотаріально засвідчену заяву з вимогою провести розрахунок по заборгованості, а у випадку ухилення від виконання взятих на себе зобовязань він буде змушений ініціювати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки (16-18).

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може і забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до Закону України «Про іпотеку» абз. 3, 5, 7, 8, 9, 10 ст. 1, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання.

Згідно абз. 1,2,4, 7 ст. 7 вказаного Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання; витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.

Згідно абз. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно п.6.6 договору іпотеки, в разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем в строк до 29.01.2018 року зобовязання за основним договором, сторони домовились про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено шляхом, передбаченим Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до п.6 договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у наступних випадках: повного або часткового неповернення у встановлені Основним договором строки суми позики та несплати або часткової несплати у встановлені Основним договором строки сум процентів.

Строк дії Договору позики закінчився 29.01.2018 року, з цього часу і по сьогоднішній день відповідач ухиляється від повернення суми позики та відсотків за користування позикою відповідно до Основного договору, ігнорує звернення позивача до нього з приводу наявних боргових зобовязань та не бажає вирішувати проблемну ситуацію по суті.

Станом на 07.09.2018 року сума заборгованості відповідача за Договором позики становить 34490,30 гривень, з них сума основного боргу - 33869,52 грн., сума 3% за користування позикою за період з 30.01.2018 року по 07.09.2018 року - 620,78 грн.

За змістом частини 1 статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Змістом частин 1, 2 статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до статті 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати достроково виконання основного зобовязання, а вразі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» ( в редакції Закону чинній на час укладення договору) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно достатті 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритетта розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок основного зобов'язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до п.6.8.1 договору іпотеки, укладеного між сторонами, даний пункт цього договору є застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на Предмет іпотеки на підставі цього договору.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке додається до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Розділом «Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки» договору іпотеки від 29.08.2017 визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перерахованих у цьому Розділі способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань у порядку, установленому статтею 37 Закону України Про іпотеку».

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи, що судом встановлено порушення цивільних майнових прав позивача з вини відповідача, позовні вимоги ґрунтуються на законі та договорі, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Понесені позивачем судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 546, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст.1,7,12, 35-37,39 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки - задовольнити.

У рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 29 серпня 2017 року, а саме: 33 869 гривень 52 копійки основного боргу та 620 гривень 78 копійок належних до сплати відсотків, звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарчими будівлями під номером 17 по провулку Городищанському у місті Марганець Дніпропетровської області, загальною площею 44,5 м.кв., житловою площею 26,0 м.кв., шляхом визнання права власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн.80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко