Провадження № 2-з/638/403/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвіра Д.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідності до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, до пред`явлення позову, -

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, в якій зазначає, що він став власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1999 р. реєстр. №1- 99-200198.

Квартира складається з однієї житлової кімнати загальною площею 37.4 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м. Квартира розташована на 5 поверсі 9 поверхового будинку.

05.10.2019р. близько 14:00 год. він приїхав додому до квартири АДРЕСА_2 , а в квартирі замінені замки. На двері була об`ява, в якій повідомлялось про начебто зміну власника, а також вказівка, що квартира знаходиться під охороною з сигналізацією.

Фактично невідомі особи заселилися в квартиру, де залишились особисті речі заявника та грошові кошти у сумі 9800,00 доларів США. За фактом наведених подій він подав заяви до правоохоронних органів.

Наразі заявнику стало відомо, що ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» намагається позбутися його майна, що підтверджується об`явами в мережі Інтернет.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.10.2019 р. було проведено реєстрацію прав власності 01.10.2019 р. за ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» на підставі іпотечного договору №81/06-КВ/2 від 02.02.2006р. Реєстрацію про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проведено приватним нотаріусом Чижовою Н.А.

Дружина заявника ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 10 000 доларів США 02.02.2006 року на споживчі цілі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» згідно із кредитним договором №81/06-КВ. Копія кредитного договору додається, а оригінал у мене знаходиться.

Заявник був поручителем у наведених правовідносинах згідно із договором поруки №81/06-КВ-П від 02.02.2006 р.

Згідно умов договору поруки заявник поручився перед Кредитором за виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань до 01 лютого 2011 року. Строк дії поруки станом на 2019 р. закінчився.

На забезпечення вимог кредитного договору було укладено іпотечний договір №81/06- КВ-2 від 02.02.2006 р. за умовами якого заявник надав у іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.10.2019 р. на квартирі була іпотека, однак іпотекодержателем є ПАТ «Дельта банк». Номер кредитного договору та договору іпотеки співпадають, сума грошових коштів співпадає, однак не зрозуміло чому іпотекодержателем є ПАТ «Дельта банк», оскільки ОСОБА_2 укладала такі договори з ГОВ «Український промисловий банк».

Для перереєстрації права власності на підставі іпотечного застереження банк серед іншого повинен подати державному реєстратору копію вимоги про усунення порушень, докази її направлення та отримання іпотекодавцем (ВСУ, № 21-1458а 16. 11.04.2017р.)

Заявник жодних листів не отримував від будь-яких установ, банків про наявність заборгованості та необхідності її погашення, а тому така перереєстрація незаконна.

Рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса ХМІЮ Чижової Н.Л. № 33483692 від 01.10.2019 р. на підставі договору іпотеки від 02.02.2006 р. була здійснена державна реєстрація права власності на Квартиру за ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

Тобто у дійсній цивільній справі іпотекодержатель у позасудовому порядку вже набув право власності на предмет іпотеки, внаслідок чого нерухоме житлове майно вибуло з власності іпотекодавця та майнових поручителів без їх згоди, як власників.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідною застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Тобто, всупереч дії мораторію відбувся фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки без згоди власника майна.

У випадку невжиття таких заходів як арешт майна, то це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких заявник маю намір звернутися до суду.

В заяві ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 37.4 кв.м. житлова площа 16,5 кв. м., яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

Згідно ч.1 ст. 153 ЦКК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Зі змісту заяви вбачається, що заявнику зрозуміло з яких підстав з його права власності вибула квартира і хто на даний час є законним власником майна та на яких підставах, сподіваючись в майбутньому скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

В свою чергу судом при розгляду заяви про забезпечення позову не встановлено об`єктивної можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову, заявнику не надано суду доказів того, що майно належить йому, саме лише посилання в заяві на те, що є всі підстави для задоволення майбутнього позову, а також скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» і визнання права власності за заявником не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідності до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, до пред`явлення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д.М. Цвіра