Справа № 175/1862/19
Провадження № 2/175/500/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Слобожанське за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 26 грудня 2016 року вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склала шлюб із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис за № 57 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу з Відповідачем мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 26 грудня 2018 року. Шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем припинили з лютого 2019 року, між ними склались вкрай неприязні стосунки. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини відмовляється.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання до досягненню дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років у розмірі - 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи від дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення їхньою дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Не погодившись з позовною заявою відповідач надав відзив на позовну заяву в якому, позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку він не визнає, оскільки він не може надавати матеріальну допомогу своїй дружині, оскільки вже тривалий час проживає однією сім`єю зі своєю дівчиною ОСОБА_5 та виховує її сина, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Частина його заробітку (доходу) йде на утримання його сина, ОСОБА_4 , а інша частина йде на його утримання і утримання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з якими він проживає однією сім`єю. Дані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків. Просить суд розглядати справу без його участі.

Позивач надала відповідь на відзив в якому просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 року було відкрито спрощене провадження у даній справі.

Позивач до початку судового засідання надала заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом.

Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, наведений розмір витрат позивача на утримання дитини, необхідно визначити розмір аліментів в розмірі ј частини заробітку доходу, починаючи з 14.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку суд виходить з наступного.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Отже, таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивача, те, що відповідач має працездатний вік, інших аліментних зобов`язань не має, посилання відповідача на те, що він утримає дитину жінки з якою проживає, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не надані докази, що він зобов`язаний її утримувати, а тому вважає, що відповідач не довів суду той факт, що не має можливості надавити матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення сином трьох років, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи з 14.05.2019 року, або до зміни матеріального стану сторін, у зв`язку з чим вказані вимоги також підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1536,80 грн. (за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 85, 179, 180-182, 185, 186, 191,196 СК України, ст. ст. 12,13,81,141,259,265,268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову з 14.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Допустити до негайного виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП НОМЕР_3 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО: 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 копійок.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.М. Новік