Справа № 950/2320/19
Номер провадження 2/950/723/19
У Х В А Л А

"20" вересня 2019 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В. розглянувши матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 комітету Лебединської міської ради Сумської області - вул. Пушкіна, 2 м. Лебедин Сумської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що його син є власником земельної ділянки по АДРЕСА_3 . На вказаній земельній ділянці збудований гараж. В 2011 році позивач здійснив будівництво гаража, площею 30 метрів квадратних, який прибудуав до гаража сина. Син позивача звертався до відповідача з заявою про можливість надання йому земельної ділянки площею 30 кв.м., за вищевказаною адресою. Міський голова надав відповідь в якій зазначив, що його питання може бути вирішено позитивно після встановлення у судовому порядку права власності на нерухоме майно. Тому він звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на капітальний гараж, що розташований по АДРЕСА_3 .

Вивчивши матеріали позовної заяви вважаю, що її подано з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства України, так як:

позивачем не додано до позовної заяви доказів, які свідчать про його звернення до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області з заявою про прийняття об`єкта до експлуатації.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» (далі - Постанови), положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами.

Згідно з п.9 Постанови, при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону «Про містобудування», спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК). У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК.

Окрім вищенаведених недоліків, позивачем не виконано вимоги ч.2 ст.95 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, надані із заявою в якості доказів документи не засвідчені належним чином та не містять дати їх засвідчення.

При зверненні до суду позивачем порушено вимоги ст. 175 ЦПК України.

Згідно вимог ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177 ЦПК України;

У Х В А Л И В:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно залишити без руху, надавши час для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині, строком десять днів з дня вручення ухвали, про що його повідомити і пояснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:Р. В. Бакланов