Справа № 159/2345/19
Провадження № 2-о/159/92/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), з участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявоюпро встановлення факту, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Дубове Ковельського району Волинської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Дубове Ковельського району Волинської області, був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Ковеля Волинської області. Заінтересованими особами зазначив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявника - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, яке йому належало. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв заявник шляхом подачі приватному нотаріусу Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковій О.В. заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті спадкодавця.

Заповіти від імені померлого були посвідчені секретарем Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області 08.10.2001 року, Р№79, 23.04.2012 року, Р№27 09.11.2018 року, Р№545. Два останні заповіти були виконані на користь заявника.

Після смерті ОСОБА_3 , крім заявника, спадкоємицею за заповітом є його сестра - ОСОБА_4 , спадкоємцями за законом є дружина батька - ОСОБА_2 , та його син - ОСОБА_3 , які також мають право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки дружина батька має групу інвалідності, а син є неповнолітнім.

Під час подачі документів нотаріусу за місцем відкриття спадщини було виявлено, що в свідоцтві про народження заявника в графі батько вказано - ОСОБА_5 , а в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження в актовому записі про народження заявника зазначено, що відомості про батька були внесені відповідно до частини першої ст. 135 СК України.

Заявник вказує, що під час його народження його батьки в шлюбі не перебували і вони не подали спільну заяву про походження дитини від батьків, коли видавали свідоцтво про його народження. Таким чином, заявнику повідомили, що відповідно до документів, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 не є батьком заявника, а тому під час оформлення спадщини він не зможе здійснити розподіл спадкового майна з іншими спадкоємцями померлого та змушений буде сплачувати додаткові податки та збори.

Так, заявник вказує, що його батьки з 1993 року по 2000 рік проживали разом в АДРЕСА_2 . Померлий ОСОБА_3 за життя завжди визнавав заявника своїм сином та останній навіть не здогадувався, що він не вказаний, як батько, в його свідоцтві про народження. Померлий ОСОБА_3 надавав заявнику матеріальну допомогу та склав на користь заявника два заповіти.

Покликаючись на документальні підтвердження своїх вимог, заявник просив суд встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Дубове Ковельського району Волинської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Дубове Ковельського району Волинської області, був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Ковеля Волинської області.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак представник заявника попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримує.

Заінтересовані особи, в судове засідання не з`явились, однак ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та, як законний представник, діє в інтересах ОСОБА_3 , попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення заяви про встановлення факту батьківства не заперечує.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Той факт, що ОСОБА_3 , був батьком ОСОБА_1 , підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 12.11.2018 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки Дубівської сільської ради від 16.04.2019 року, №800 ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який постійно був зареєстрований та проживав з 15.02.2008 року по 10.11.2018 року в житловому будинку по АДРЕСА_2 та був виписаний у зв`язку зі смертю. В цьому будинку на момент смерті померлого зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 з 15.02.2008 року по даний час, ОСОБА_3 з 15.02.2008 року по даний час.

Згідно з дублікатом заповіту від 08.10.2001 року, зареєстрованого за №79, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідає своїй сестрі ОСОБА_4 , яка мешкає в АДРЕСА_3 .

Відповідно до заповіту від 23.04.2012 року, зареєстрованого за №27, померлий ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в селі Дубове, державний акт на право приватної власності на землю серія ВЛ №01054 та земельну ділянку площею 1,19 га для розширення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Дубівської сільської ради, державний акт на право приватної власності на землю серія ВЛ №04250, заповідає ОСОБА_1 , 1993 року народження.

Згідно з заповітом від 09.11.2018 року, зареєстрованого за №545, померлий ОСОБА_3 належну йому частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 заповідає ОСОБА_1 , 1993 року народження.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 10.11.1993 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . В графі батько вказаний ОСОБА_5 , в графі мами ОСОБА_6 . Аналогічні дані вказані у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України від 23.04.2019 року, №0.

Згідно з довідкою Дубівської сільської ради від 25.04.2019 року, №854 ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 з 1993 року по 2000 рік проживали разом в АДРЕСА_2 .

Свідоцтвом про право власності від 04.04.2001 року (з відмоткою нотаріуса від 19.12.2003 року) підтверджується, що ОСОБА_3 є власником 87/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 .

Відповідно до державного акту серія ВЛ №04250 від 07.02.2002 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,38 га для розширення особистого підсобного господарства на території Дубівської сільської ради.

Згідно з державним актом серія ВЛ №01054 від 01.10.2001 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,49 га для обслуговування жилого будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,24 га на території с. Дубове Дубівської сільської ради.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у т. ч. - про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

За змістом ст. ст. 51 - 53 КЗпШС України, взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 55 КЗпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

З заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

Відповідно до абз. 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечує про встановлення того факту, що померлий ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1

Зазначена обставина свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати, що такий факт дійсно має місце, та про відсутність підстав вважати, що між сторонами існує спір про право, в тому числі про спадкове право.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище докази, слід прийти до висновку, що ОСОБА_3 , був батьком ОСОБА_1 .

Твердження заявника не спростовано в ході розгляду справи, а тому суд визнає їх таким, що відповідає дійсності.

Встановлення такого факту буде мати для заявника юридичне значення, оскільки заявник буде мати право на добровільний розподіл спадкового майна між спадкоємцями за законом, або ж право на пільги при оформленні спадщини за заповітом, а відтак на реалізацію своїх спадкових прав на власний розсуд.

Зважаючи на викладене, на підставі досліджених доказів, суд прийшов до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 223, 263, 247, 257 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), з участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту батьківства - задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Дубове Ковельського району Волинської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Дубове Ковельського району Волинської області, був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Ковеля Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2019 року.

Головуючий П. Ю. Бойчук