Справа № 631/859/18
Провадження № 2/615/112/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2019 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Логвінова А.О.,
за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області цивільну справу
до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа: Нововодолазька селищна рада Харківської області
про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
за участю учасників судового процесу:
представника позивача ОСОБА_4,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1О.) звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2Ю.), ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3О.), третя особа: Нововодолазька селищна рада Харківської області, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 21 по вул. Короленка у смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, а також зняти відповідачів з реєстраційного обліку.
Розпорядженням голови Нововодолазького районного суду Харківської області від 02.08.2018 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:Нововодолазька селищна рада Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації передано на розгляд Валківському районному суду Харківської області, у звязку з неможливістю утворити склад суду для розгляду вказаної справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку № 21 по вул. Короленка у смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, в якому окрім неї ще зареєстровані: ОСОБА_5, який є чоловіком позивача, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є доньками позивача, а також у будинку зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які з 2011 року у будинку не проживають, їх фактичне місце мешкання невідоме, чим вони створюють перешкоди позивачу у здійсненні права користування будинком.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідачі, належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника Нововодолазької селищної ради Харківської області.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Короленка, 21, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку, укладеного 10.12.2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу ОСОБА_9 10.12.2008 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21417409 від 25.12.2008 року (а.с. 11-12).
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 04-55/930 від 13.07.2018 року, у будинку № 21 по вул. Короленка у смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області зареєстровані: власник будинку ОСОБА_1, чоловік власника будинку ОСОБА_5, доньки власника будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 13).
З акту, складеного депутатом Нововодолазької селищної ради по виборчому округу № 15 ОСОБА_10 10.06.2018 року в присутності свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12, вбачається, що в будинку № 21 по вул. Короленка у смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області зареєстровані але фактично не проживають з 2011 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала показання, що вона до 2016 року мешкала за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Короленка, 10. ЇЇ сусідкою була ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Короленка, 21. З 2016 року свідок мешкає за іншою адресою, однак підтримує дружні стосунки з ОСОБА_1, постійно її навідує. Разом з позивачем у будинку проживають її чоловік ОСОБА_5 та дві доньки. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаному будинку не мешкають, останній раз свідок їх бачила близько семи років тому.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання, що він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. За адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Короленка, 21, мешкає ОСОБА_1 зі своїм чоловіком та доньками. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаному будинку не мешкають, останній раз свідок їх бачив близько семи років тому.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.
Як вже було встановлено, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_6, не є члени сімї власника будинку ОСОБА_1, у зазначеному будинку не проживалють з 2011 року, їх місце фактичного мешкання невідоме, а тому спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.
Виходячи з викладеного, посилання позивача на застосування до спірних правовідносин статті 405 ЦК України є помилковим.
Зазначена позиція кореспондується із правовою позицією Верховного Суду України, наведеною в постанові від 16 листопада 2016 року (справа № 6-709цс16).
Враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_6, який належить позивачу, встановлюють перешкоди у користуванні власником своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 21 по вул. Короленка у смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про примусове зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Короленка, 21, суд зазначає наступне.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття особи з реєстраційного обліку за зазначеною адресою, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:Нововодолазька селищна рада Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 21 по вул. Короленка у смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 07.03.2019 року.
Суддя А.О. Логвінов