Провадження № 22-ц/801/1895/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 рокуСправа № 127/18997/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Войтка Ю.Б., Марчук В.С., секретар Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2019 року про призначення експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Діброва Ліліана Олександрівна, ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати недійсним договір дарування від 09.06.2017 1/2 житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2019 року призначено у даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня Запорізької обласної ради».

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині постановленого на розгляд експертам другого питання, та відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи в частині постановленого на вирішення експертів другого питання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідь на друге питання ніяким чином не впливає на розгляд даної справи, оскільки включає в себе перше питання та стосується періоду життя ОСОБА_4 після укладення спірних договорів; позивачем не обґрунтовано, як можливі прояви у померлого ОСОБА_4 тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період з червня по листопад 2017 року могли вплинути на його волевиявлення саме в день укладення спірних договорів; судом в ухвалі не зазначено, яким чином відповідь на друге питання вливає на визнання недійсним договорів дарування.

Також, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу в частині поставленого на розгляд експертам другого питання та відмовити у задоволенні клопотання позивача про поставлення на вирішення експертів другого питання з мотивів, які є ідентичними апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

У поданому відзиві ОСОБА_3 просить змінити в оскаржуваній ухвалі експертну установу та доручити проведення посмертної судово-психіатричної експертизи експертам КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенко».

У відповіді на відзив ОСОБА_2 підтримала подану нею апеляційну скаргу.

Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг дійшов до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Призначаючи у даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу суд першої інстанції виходив з того, що для встановлення психічного стану особи обов`язковим є призначення експертизи. Суд вирішив за необхідне поставити на вирішення експертів наступні запитання: 1.Чи міг на момент укладення договорів дарування від 09.06.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними? 2.Чи проявлявся у ОСОБА_4 тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності в період з червня по листопад 2017 року і чи міг у цей період усвідомлювати значення своїх дій та надавати їм належну оцінку?

Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування 1/2 житлового будинку та земельної ділянки, укладеного від 09 червня 2017 року між його батьком, ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 (онукою ОСОБА_4 ).

В обґрунтування позову зазначив, що укладаючи 09 червня 2017 року спірні договори дарування померлий ОСОБА_4 не розумів, що все своє майно відчужує саме ОСОБА_1 . Тому необхідним є встановлення психічного стану ОСОБА_4 на момент складання договорів дарування.

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_4 просив призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити лише одне питання: чи міг на момент укладення спірного договору дарування 09.06.2017 ОСОБА_4 усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними.

Під час розгляду справи 22.07.2019 від ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, де він просив також, крім зазначеного в позовній заяві питання, на вирішення експертів поставити інше (ще одне) питання: чи проявлявся у ОСОБА_4 тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності в період з червня по листопад 2017 року і чи міг у цей період усвідомлювати значення своїх дій та надавати їм належну оцінку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в частині поставлення на вирішення експертів першого питання.

Однак, призначаючи у даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу суд першої інстанції формально підійшов до визначення другого питання без відповідної мотивації.

Як слідує із змісту ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право пропонувати суду питання, щодо яких слід провести експертизу. Остаточно кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом.

Згідно роз`яснень, які мстяться в п. 16 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9, при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів суд за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Враховуючи викладене, суду необхідно встановити психічний стан дарувальника в момент укладення договору дарування, а не стан його здоров`я після укладення такого договору, тому апеляційний суд вважає, що постановлення судом на вирішення експертів другого питання є недоречним.

Крім того, ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу фактично не заперечив щодо поставлення на розгляд експертів лише одного (першого) питання, а просив лише змінити експертну установу.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги, що зміст поставлених на вирішення експертизи питань повинен відповідати підставам позову, та не мотивував своїх висновків в частині визначення другого питання відповідно до вимог закону, колегія суддів вважає, що є підстави для зміни ухвали суду першої інстанції шляхом виключення з резолютивної частини поставленого на вирішення експертів другого питання, у зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Вимога ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу про зміну ухвали суду першої інстанції в частині визначення експертної установи апеляційним судом не розглядається, оскільки у разі незгоди з постановленою ухвалою позивач має право оскаржити його в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила долучити до матеріалів справи, які будуть відправлені на експертизу оригінали консультаційних заключень, виданих Вінницькою психіатричною лікарнею №2 від 25.04.2014 та від 17.02.2017 на ім`я ОСОБА_4 , підписані лікарем ОСОБА_5 , оригінал консультаційного заключення від 17.02.2017, підписане лікарем ОСОБА_6 , нотаріально завірену медичну довідку, видану психоневрологічною лікарнею ім. Ющенка від 07.06.2017.

Крім того, 06.09.2019 на адресу апеляційного суду від неї надійшла заява, в якій вона також просить долучити до матеріалів справи відповідь Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної адміністрації від 05.09.2019 та вилучити із матеріалів справи, що будуть відправлятися на експертизу консультативні заключення від 25.04.2014 та від 17.02.2017, видані лікарями Вінницької психіатричної лікарні №2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як недійсні.

Однак, вимога ОСОБА_2 про долучення та вилучення з матеріалів справи, які будуть направлені для проведення експертизи, документів апеляційним судом не розглядається, оскільки в апеляційного суду відсутні такі повноваження. Апеляційний суд, у відповідності до положень ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість судового на момент його ухвалення.

Тому надані ОСОБА_2 документи підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2019 року змінити, виключивши з резолютивної частини ухвали друге питання, поставлене експертам для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи: «Чи проявлявся у ОСОБА_4 тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності в період з червня по листопад 2017 року і чи міг у цей період усвідомлювати значення своїх дій та надавати їм належну оцінку?».

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Повернути ОСОБА_2 медичну довідку про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 4НТН № 140856, видану 07.06.2017 КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_4, додану ОСОБА_2 до апеляційної скарги.

Повернути ОСОБА_2 заяву, подану 06 вересня 2019 року з доданими до неї документами, а саме: відповідь Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації від 05.09.2019 №06-8-Ф-868-1007; консультативні заключення від 25.04.2014 та від 17.02.2017 на ім`я ОСОБА_4 , 1929 року народження, видані лікарем Вінницької обласної психіатричної лікарні №2 ОСОБА_5 ; консультативне заключення від 17.02.2017 на ім`я ОСОБА_4 , 1929 року народження, видане лікарем Вінницької обласної психіатричної лікарні №2 ОСОБА_6 ; форму консультаційного висновку спеціаліста; судову повістку про виклик до суду ОСОБА_5 ; відповідь Вінницької обласної психіатричної лікарні №2 від 15.02.2019 на адресу Вінницького міського суду та відповідь Вінницької обласної психіатричної лікарні №2 від 15.02.2019 адвокату Гущі Я.В.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2019 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Ю.Б. Войтко

В.С. Марчук