Справа № 562/3137/19
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

15.10.2019 року м.Здолбунів

Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі судді Чорного І.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Здолбунівська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2019 до суду надійшла вказана заява, в якій ОСОБА_1 просить встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, яке видане 18 січня 1990 року на ім`я « ОСОБА_3 ».

Перевіривши матеріали заяви, суддя вважає, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає загальним нормам Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України щодо форми і змісту.

ЦПК України передбачені як загальні правила розгляду скарг, подань, клопотань, заяв та позовів, так і особливості, встановлені окремими розділами ЦПК.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Таким чином, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу повинна бути складена у відповідності до вимог Глави 6 Розділу 4 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Під час вивчення матеріалів заяви було встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не подано всіх доказів, що підтверджують вказані обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги ( п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Зокрема, заявник у поданій заяві зазначає, що у жовтні 2019 року вона звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак на підтвердження вказаної обставини заявником не додано жодного підтверджуючого документу.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року (зі змінами від 25.05.1998року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», які містяться в п.12 при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або паспорті, у тому числі, факту належності документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Аналогічні вимоги містяться і в ст. 318 ЦПК України.

Однак, в порушення указаних приписів, в поданій до суду заяві не зазначено доказів звернення до органу державної влади за отриманням указаних заявником документів, а також не надано доказів неможливості одержання чи відновлення таких документів на підтвердження даних фактів.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки,

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту,

- організації та установи, які згідно із законом мали б засвідчити той чи інший юридичний факт, але з тих чи інших причин своєчасно цього не зробили і така можливість вже втрачена.

Тобто, виходячи з обґрунтування заяви, заінтересованими особами у розгляді справи можуть бути інші можливі спадкоємці, територіальна громада за місцезнаходженням нерухомого майна тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "згідно з оригіналом"; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, копії письмових доказів, долучені до позовної заяви, подані без належного їх засвідчення, зокрема не вказано дату засвідчення копії документів.

Оскільки заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 294 ЦПК України, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 293, 294, 318 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Здолбунівська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк для усунення недоліків заяви, який починає рахуватися з дня отримання заявником даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Чорний