Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2397/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закаратської області

в складі головуючого судді-Надопта А.А.,

при секретарі-Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання прав і обов`язків забудовника,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним, права та обов`язки забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку (11% готовності), розташованого в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з незавершеного будівництвом житлового будинку (11% готовності) в АДРЕСА_1 , на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи.

Заповіту на випадок смерті спадкодавець не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_4 , позивач як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки у встановлений ст.1271 Цивільного кодексу України строк подав до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як разом з спадкодавцем постійно проживав в спадковому будинку на час його смерті і проживає після його смерті.

Незвершений будівництвом житловий будинок (фундамент) розташований на земельній ділянці, відведеній для цих цілей, що підтверджується даними будівельного паспорту, в якому містяться дозвіл на право виконання будівельних робіт, виписка з рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради № 53 від 27.01.1998 року, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , а також проект забудови земельної ділянки індивідуального житлового будинку від 26.07.2005 року та інші дозвільні документи.

З даними документами спадкоємець звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний незавершений будівництвом житловий будинок, але листом № 319/01-16 від 25.07.2019 року, було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачено п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та в разі відсутності вказаних документів було рекомендовано звернутись до суду.

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 596 від 23.07.2019 року житловий будинок в АДРЕСА_1 будівництвом незавершений (11% готовності) та його вартість станом на липень 2019 року становить 17 705 гривень. Він рахується за ОСОБА_1 на підставі будівельного паспорту, виданого 13.07.2005 року. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року на даний незавершений будівництвом житловий будинок правовстановлюючі документи не оформлені.

На підставі вище викладеного позивач змушений звернутись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за ним прав і обов`язків забудовника даного незавершеного будівництвом житлового будинку, для чого є достатні підстави, а доводи даної позовної заяви підтверджуються доданими документами.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просиь суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що вимоги заявленого до них позову визнають повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з незавершеного будівництвом житлового будинку (11% готовності) в АДРЕСА_1 , на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи.

Заповіту на випадок смерті спадкодавець не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_4 , позивач як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки у встановлений ст.1271 Цивільного кодексу України строк подав до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як разом з спадкодавцем постійно проживав в спадковому будинку на час його смерті і проживає після його смерті.

Незвершений будівництвом житловий будинок (фундамент) розташований на земельній ділянці, відведеній для цих цілей, що підтверджується даними будівельного паспорту, в якому містяться дозвіл на право виконання будівельних робіт, виписка з рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради № 53 від 27.01.1998 року, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , а також проект забудови земельної ділянки індивідуального житлового будинку від 26.07.2005 року та інші дозвільні документи.

З даними документами спадкоємець звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний незавершений будівництвом житловий будинок, але листом № 319/01-16 від 25.07.2019 року, було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачено п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та в разі відсутності вказаних документів було рекомендовано звернутись до суду.

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 596 від 23.07.2019 року житловий будинок в АДРЕСА_1 будівництвом незавершений (11% готовності) та його вартість станом на липень 2019 року становить 17 705 гривень. Він рахується за ОСОБА_1 на підставі будівельного паспорту, виданого 13.07.2005 року. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року на даний незавершений будівництвом житловий будинок правовстановлюючі документи не оформлені.

На підставі вище викладеного позивач змушений звернутись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за ним прав і обов`язків забудовника даного незавершеного будівництвом житлового будинку, для чого є достатні підстави, а доводи даної позовної заяви підтверджуються доданими документами.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Згідно ст.331ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинковолодіння вважається об`єктом незавершеного будівництва. Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч.1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими та визнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , права та обов`язки забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку (11% готовності), розташованого в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийА. А. Надопта