Справа № 583/3144/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Соколової Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Марченко О.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в залі суду № 6 справу № 583/3144/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа служба в справах дітей Охтирської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані, але фактично з 2014 року не проживають за даною адресою відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Оскільки відповідачі не проживають у квартирі більше одного року, комунальні послуги не сплачують, не несуть витрати по утриманню житлового будинку, просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Ухвалою суду від 06.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Відповідач та законний представник неповнолітніх відповідачів ОСОБА_3 правом на подачу відзиву не скористалася.

Від представника третьої особи надійшов висновок органу опіки і піклування, які ухвалили з метою захисту житлових прав дітей не вважати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, так як це може порушувати житлові права малолітніх дітей.

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном.

Встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

За відомостями відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 30.11.2018 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З акту від 22.07.2019 року, затвердженого директором ПП «СІБ» Бондаренком С.І. вбачається, що ОСОБА_2 , 1976 року народження, ОСОБА_3 , 1973 року народження, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є сином, невісткою та онуками відповідно ОСОБА_1 , які зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації не проживають з 2014 року. (а.с. 19).

Згідно з наданим Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» маються відомості про перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 23.04.2019 року зареєстрований виїзд в пункті пропуску Харків.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання.

Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положеньглави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідачі вселилась у спірне домоволодіння в якості члена сім`ї (співмешканка сина власника домоволодіння та її дитина) і набули право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405,406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі № 347/217/17-ц).

Оскільки відповідачі зареєстровані у спірне приміщення як члени сім`ї позивача, з 2014 року не проживають в зазначеній квартирі без поважних причин, наявні підстави для задоволення вимог позивача та визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 405 ЦК України.

При цьому, до висновку органу опіки і піклування щодо можливого порушення прав дітей у разі задоволення позову суд відноситься критично, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Оскільки позивач не є жодною з названих вище осіб по відношенню до дітей, вважаю що у даному випадку права дітей жодним чином порушені не будуть.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його складення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 .

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Н.О. Соколова