Справа № 178/492/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.,

секретаря: Кирсань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Кринички цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кудашівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Друга кам`янська державна нотаріальна контора про встановлення факту перебування на утриманні, прийняття спадщини, постійного проживання та визнання права влаcності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з цією заявою, і її представник суду пояснив, що позивачка є донькою ОСОБА_3 (до укладення шлюбу ОСОБА_4 , а після укладення шлюбу ОСОБА_5 ) . Позивачки баба ОСОБА_7 з 1990 року по 28 серпня 1998 рік проживала спільно з ОСОБА_8 більш як десять років, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, спільний бюджет сплачували разом комунальні послуги, харчувалися за спільні кошти. За життя ОСОБА_8 працював у сільському господарстві, був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 7,51 умовних кадастрових гектарів, яка розташована с.Кудашівка Криничанського району Дніпропетровської області. З 27 січня 1995 року ОСОБА_7 вийшла на пенсію та є непрацездатною особою, яка перебувала на утриманні у ОСОБА_8 , який на той час працював. Коли ОСОБА_8 захворів, то його доглядала ОСОБА_7 , доглядала за прибудинковою ділянкою, господарчими спорудами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 неочікувано помер та ОСОБА_7 за власні кошти здійснила поховання. ОСОБА_7 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не оформила належним чином, що залишилося після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_7 фактично прийнявши спадщину, не оформила у встановленому порядку своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_8 на земельну частку(пай). ОСОБА_7 за життя склала заповіт, яким заповіла право на земельну частку (пай) позивачці. На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , разом з нею проживала ОСОБА_2 Звернувшись 23 березня 2019 року до державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів щодо родинних відносин. Тому просить встановити факт постійного проживання з 1990 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкоємцем ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_1 та перебування ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 з моменту набуття пенсійного віку в 1995 році на утриманні у ОСОБА_8 до часу відкриття спадщини у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 ; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_1 після смерті особи, з якою вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та знаходилася на утриманні ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 зі спадкоємцем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 , визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на земельну частку (пай) на території Кудашівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області розміром 7.51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебувають у колективній власності КСП «Правда» згідно сертифікату серії НОМЕР_1 , виданого Криничанською районною державною адміністрацією 06 червня 1997 року.

Відповідач - Кудашівська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області згідно заяви просить розглянути справу без їх участі.

Третя особа - ОСОБА_2 згідно заяви просить слухати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа - Друга кам`янська державна нотаріальна контора згідно заяви просить слухати справу за її відсутності.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство; ОСОБА_7 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_10 суду достовірно свідчить, що ОСОБА_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_7 , вели спільне господарство; ОСОБА_7 проживала з ОСОБА_8 однією сім`єю, мали спільне господарство.

Суд, вислухавши представника позивачки, свідків, дослідивши докази по справі, встановив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті ОСОБА_8 , проживали однією сім`єю, вели спільний побут, був спільний бюджет, харчувалися та сплачували комунальні за спільні кошти. З 27 січня 1995 року ОСОБА_7 перебувала вже на пенсії, та на утриманні у ОСОБА_8 , який на той час працював. Коли ОСОБА_8 захворів за ним доглядала ОСОБА_7 , а потім здійснила поховання за власні кошти, що підтвердили в судовому засідання свідки. Згідно довідки від 15.01.2019 року №41 з померлим ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті та протягом шести місяців з дня його смерті були зареєстровані та проживали ОСОБА_7 і ОСОБА_2 (а.с.35). Після смерті ОСОБА_8 , що підтверджується копією актового запису про смерть, відкрилась спадщина на належне йому майно на земельну частку (пай) площею 7,51 умовних кадастрових гектарів, яка розташована с.Кудашівка Криничанського району Дніпропетровської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку(пай) серії ДП НОМЕР_2 , однак ОСОБА_7 фактично успадкувала, але юридично не оформила спадщину в установленому законом порядку.

Відповідно до статей 524, 529 ЦК (в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

В силу ст.531 ЦК України 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Згідно ст. 549 ЦК (1963 року) дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої.

У відповідності до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 17 Загальної декларації прав людин, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, зазначено, що кожна людина має право володіти майном. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись чинними нормами цивільного законодавства, те, що позивачем не доведено факт перебування ОСОБА_7 на утриманні ОСОБА_8 суд, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки частково.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кудашівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Друга кам`янська державна нотаріальна контора про встановлення факту перебування на утриманні, прийняття спадщини, постійного проживання та визнання права влаcності на спадкове майно - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання з 1990 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зі спадкоємцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6, зі спадкоємцем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Визнати за ОСОБА_11 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на земельну частку (пай) на території Кудашівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області розміром 7,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебувають у колективній власності КСП «Правда» згідно сертифікату серії ДП № 0193534 виданий Криничанською районною державною адміністрацією 06 червня 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня його отримання.

Повний текст судового рішення виготовлено 19 вересня 2019 року.

Суддя: В. В. Берелет

р