Справа № 761/2296/18
Провадження № 2/761/1018/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Загірній Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заваляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкод у вихованні і спілкуванні та встановлення порядку участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просив зобов`язати її не чинити перешкод у спілкуванні з їх спільним сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визначити спосіб його участі у вихованні дитини за наступним графіком: кожної середи з 17:00 год. до 20:00 год., кожної неділі з 10:00 год. до 20:00 год. Для спільного відпочинку позивача з сином встановити: 5 днів під час зимових канікул, 5 днів під час осінніх канікул, 5 днів під час весняних канікул, а також 3 тижні під час літніх канікул за попередньою домовленістю з відповідачкою.

Позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що з грудня 2014 року по листопад 2016 року позивач з відповідачкою проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З листопада 2016 року позивач та відповідачка припинили спільне проживання та дитина залишилась проживати разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 . Разом з тим, позивач зазначає, що з того моменту, як вони перестали спільно проживати з відповідачкою, остання всіляко перешкоджає його спілкування з дитиною. Крім того, як зауважує позивач, всі його намагання з моменту припинення спільного проживання мирним шляхом врегулювати спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка штучно створює обставини, через які він не може нормально зустрічатися з сином.

За таких обставин, та враховуючи те, що відповідачка перешкоджає позивачу вільно, спілкуватися з сином, вирішувати будь-які питання, пов`язані з його як фізичним, так і духовним розвитком, забезпечувати його усім необхідним та виховувати, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 27.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

29.08.2018року відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні.

Ухвалою від 04.12.2018 року справа прийнята до провадження суддею Савицьким О.А.

Ухвалою від 29.05.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка та її представники в судовому засіданні позов визнали частково, просили суд встановити графік спілкування позивача з дитиною відповідно до доповнення до Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила при постановленні рішення врахувати права та інтереси дитини, та визначити порядок зустрічей позивача з дитиною згідно наданого доповнення до Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення представника третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .

При цьому з листопада 2016 року позивач та відповідачка припинили спільне проживання та дитина залишилась проживати разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 , про що свідчать матеріали справи та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 150 та ч.ч.1, 3 ст. 151 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Положеннями ст. 157 СК України, серед іншого, визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

З матеріалів справи, пояснень учасників судового розгляду, судом не встановлено, що спілкування позивача з сином не відповідає інтересам останньої або негативно впливає на розвиток дитини. При цьому, суд вважає, що небажання відповідачки, як матері дитини, надавати можливість позивачу, як батьку, спілкуватися з сином ґрунтується на особистих конфліктних відносинах, які склались між сторонами.

Таким чином, вчинення відповідачкою перешкод для позивача щодо спілкування останнього з сином, суд визнає доведеним, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачку не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Положеннями ч.ч.4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2018 року Органом опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації складено висновок № 109109/05/40-11630 та 14.06.2019 року доповнення до Висновку, згідно яких рекомендовано встановити наступний графік для зустрічей батька з дитиною: щочетверга з 16:00 год. до 20:00 год.; щонеділі з 12:00 год. до 20:00 год. На перших зустрічах за присутності матері, або діда/баби. Також спільний відпочинок батька з сином у зимовий період у межах 15 днів та у літній період у межах 15 днів.

В той же час, згідно положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено рішенням Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України», дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, на підставі, встановлених судом обставин, враховуючи рекомендації, викладені у Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.12.2018 року та доповнення до Висновку від 14.06.2019 року, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, виходячи виключно з інтересів та віку малолітньої дитини, а також балансу інтересів дитини, суд прийшов до висновку що позовні вимоги позивача в частині визначення порядку його спілкування з дитиною та участі у її вихованні слід задовольнити частково та визначити наступний графік їх побачень: щочетверга з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та щонеділі з 12 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (на перших зустрічах в присутності матері або діда/баби), спільний відпочинок у зимовий період в межах 15 днів та у літній період в межах 15 днів.

Також, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заваляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкод у вихованні і спілкуванні та встановлення порядку участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у її вихованні.

Визначити ОСОБА_1 порядок спілкування та участі у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши наступний графік їх побачень:

- щочетверга з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та щонеділі з 12 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (на перших зустрічах в присутності матері або діда/баби);

- спільний відпочинок у зимовий період в межах 15 днів та у літній період в межах 15 днів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: