Справа № 182/3724/19
Провадження № 2/0182/2239/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.09.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом знесення самочинного будівництва.

Заяви по суті справи:

Позивач звернулась з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом знесення самочинного будівництва, посилаючись на те, що вона є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . У вересні 2017 року її сусід, ОСОБА_2 , який є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 побудував прибудову до стіни її квартири без її згоди. Іншим співвласником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3

Відповідачі самовільно, без отримання письмової згоди сусідів та без законних на те підстав побудували тамбур розміром 2х2 м. з пінобетонних блоків. Одна стіна тамбуру прилягає до стіни її квартири. Будівництво здійснено відповідачем без будь-якої проектної та дозвільної документації. Так зазначена прибудова до стіни її квартири закрила доступ сонця до її вікон, через що навіть серед білого дня в її квартирі напівтемрява. Також під час дощу вода стікає з даху цієї прибудови на її стіну, тому стіна постійно волога, на ній з`явилась пліснява і почалось руйнування. В квартирі повідпадали шпалери і стоїть постійний затхлий запах, псуються теплі речі. Це все несе загрозу її здоров`ю.

У відповідь на її неодноразове звернення проти прибудови, ОСОБА_2 її принижував, ображав та погрожував.

При зверненні до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради з приводу незаконної прибудови громадянином ОСОБА_2 жодних дієвих заходів не було прийнято.

Згідно листа Виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 3947 від 11.10.2017 року, під час перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_2 влаштував тамбур до приміщення квартири без проектного рішення, затвердженого у відповідності до вимог містобудівного законодавства. За результатами перевірки відносно громадянина ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення.

Просить суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок відповідачів тамбуру до приміщення квартири за адресою : АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву в якому з заявленими вимогами не погоджується, вважає їх надуманими та такими. що не підлягають задоволенню з наступних підстав: факти руйнації стін частини будинку, що належать позивачу, ґрунтуються лише на припущеннях і до позовної заяви не додано жодного доказу негативного впливу на руйнацію стін будинку. Позивач неодноразово зверталась до різних інстанцій стосовно негативного впливу прибудови на її частину будинку, однак жодна інстанція не надала висновку.

Крім того представниками КП «МЖТІ» підчас перевірки було зроблено припущення, що руйнація будинку позивача відбувається в наслідок пошкоджень, що були зроблені самим відповідачем.

Стосовно твердження ОСОБА_1 відносно того, що через прибудову до її будинку не потрапляє світло, це твердження не відповідає дійсності, так як зазначені вікна знаходяться: несонячної сторони, в той час як вікна з сонячної сторони позивачем замуровані.

Таким чином факт руйнації частини будинку позивача, останнім не доведено, так як руйнація може відбуватися і за рахунок інших чинників, таких як застарілість будинку, тривалі відсутність капітального ремонту будинку, підтоплення ґрунтовими водами, вплив інших руйнівних сил.

На даний час дійсно ним не узаконено спірну прибудову, причиною тому є діє безпосередньо позивача, так як відповідно до чинного законодавства України, для узаконення прибудови потрібна згода всіх співвласників будинку. На даний час проти узаконення ним прибудови заперечує лише позивач, інші співвласники будинку не заперечують.

Він неодноразово звертався до позивача з проханням вирішити дане питання «по сусідські», та надати йому дозвіл на узаконення прибудови, однак ОСОБА_1 зажадала від нього грошових коштів для врегулювання даного питання. Після того як він відмовив позивачу в оплаті її «згоди» остання почала скаржитись на руйнацію її частину будинку від спірної прибудови (а.с.55).

Позивач подала відповідь на відзив в якому зазначила, що з викладеними відповідачем обставинами вона не погоджується та вважає їх надуманими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідачі самовільно, без отримання письмової згоди сусідів та без законних на те підстав побудували тамбур розміром 2x2 м з пінобетонних блоків. Одна стіна тамбуру прилягає до стіни належній їй квартири. Будівництво здійснено відповідачем без будь-якої проектної та дозвільної документації. Тобто цієї стіни не мало б бути взагалі вона не передбачена жодним технічним планом їхнього будинковолодіння.

Стосовно твердження відповідача про те, що її часина будинку розташована не на сонячній стороні, і тому їй не потрапляє сонячне світло зауважує, що не має законодавчо визначеного терміну «сонячної сторони», тому даний факт не можна брати до уваги, вона наголошую на тому що сонячне світло не проникає до її будинку із за незаконної стіни яку побудував відповідач. Земля постійно обертається навколо сонця і тому сонячний світ мав би проникати і її будинок також.

Крім того жодних письмових звернень від відповідача щодо надання згоди на прибудову цієї стіни не надходило (а.с.58-59).

Інших заяв та клопотань по суті справи учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.06.2019 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Інших заяв та клопотань з процесуальних питань не подавалось.

Судом встановлено.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.7,8-10).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 (а.с.11).

У вересні 2017 року ОСОБА_2 побудував прибудову до стіни квартири позивача без згоди (а.с.22-33).

Згідно акту МЖТІ по обстеженню житлового будинку АДРЕСА_3 від 17.01.2019 року, встановлено, що будинок складається з трьох квартир. Одна квартира має окремий вхід. Дві інші квартири НОМЕР_4 і НОМЕР_3 мають загальне подвір`я. Мешканка квартири НОМЕР_3 влаштувала огорожу з метало профілю між своєю квартирою і квартирою НОМЕР_4 , внаслідок чого вікно її житлової кімнати виявилось на подвір`ї сусідів. Мешканці квартири НОМЕР_4 прибудували тамбур розміром 1,5х1 ,5м з пінобетонних блоків. Одна стіна тамбуру прилягає до стіни кВ. НОМЕР_3 (а.с.20)

Згідно Протоколу №78 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нікопольської міської ради від 27.09.2017 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.21). Відповідно до правових висновків викладених у Постанові Верховного Суду України від 03.07.2019 року по справі №493/1156/15-ц «згідно з частиною другою статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються співвласниками (частина третя статті 42 ЗК України).

Як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Європейській суд з прав людини у справі « Іванова и Черкезов проти Болгарії» (Ivanova and Cherkezov v. Bulgaria, скарга N 46577/15) від 21 квітня 2016 року наголошував, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності».

Таким чином, позивачкою не доведено, що внаслідок прибудови тамбура відповідачем порушено її права відповідно до ст..391 ЦК України, які призвели до порушень санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 383, 391 ЦК України, ст.ст.12, 13, 258, 264-265, 267-268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судові витрати по справі у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 18.09.2019 року.

Дані про учасників справи.

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ).

відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 ).

відповідач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн - адреса: АДРЕСА_10 ).

Суддя: А. Г. Багрова