П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 359/4128/18

Номер провадження № 22-ц/824/11523/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Саліхова В.В., Шахової О.В.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Борця Є.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з урахуванням подальших уточнень, про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 25 травня 2018 року до дня досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , та додаткових витрат на дитину для оплати навчання та відпочинку в розмірі 20 030 грн. 50 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 жовтня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, у якому народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

З 25 грудня 2010 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 і проживає разом з чоловіком та сином ОСОБА_3 в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Матеріальні умови сім`ї задовільні, дитині забезпечені гідні умови проживання, розвитку та відпочинку.

З моменту розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Нагляд за станом здоров`я сина, а також повне утримання здійснюється виключно позивачем.

Оскільки забезпечення всебічного розвитку дитини потребує значних коштів, а позивач не в змозі самостійно забезпечити фізичний та духовний розвиток дитини, вона вимушена була звернутись до суду.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 навчається в Бориспільській ЗОШ № 5. З метою розвитку своїх здібностей, останній проходить навчання в ТОВ «Мала комп`ютерна академія ШАГ Київ», вартість якого складає 15 075 грн. за рік. Позивачем було сплачено 8 225 грн. за один семестр навчання сина.

Крім того, ОСОБА_3 відвідує курси х-Lab, вартість яких становить 11 800 грн. за рік навчання. Позивачем було сплачено за один семестр навчання суму у розмірі 5 490 грн.

ОСОБА_3 , з метою оздоровлення взимку 2017-2018 р.р. перебував на відпочинку, у зв`язку з чим позивачем були понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 31 836 грн.

ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 не має на утриманні інших непрацездатних осіб, дітей, а тому не позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року(а.с. 167 - 171) позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 30 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина в розмірі 10 790 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 13 липня 2019 року направив апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, у стягненні додаткових витрат відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, не враховано майновий стан позивача.Так, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, учасником бойових дій та потребує постійного лікування через стан здоров`я, його дружина є інвалідом третьої групи, жодних доходів крім пенсії відповідач та його дружина не отримують.

Врвховуючи вищенаведене, встановлений судом розмір аліментів та додаткових витрат на дитину ставить відповідача у скрутне матеріальне становище.Натомість позивач є фізичною особою-підприємцем, яка незважаючи на вимогу суду першої інстанції, не надала фінансової звітності.

Крім того, навчальний заклад, обраний для ОСОБА_3 , надає послуги за завищеною ціною, враховуючи тривалість занять.

Судом першої інстанції не було враховано докази надані відповідачем на обґрунтування заперечень щодо позовних вимог, що на думку скаржника призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Позивач не скористався процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні відповідач та його представник - адвокат Ляшенко І. І. підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Позивач та її представник адвокат Куксюк А. Л. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сторона позивача повідомлена належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням, у зв`язку з чим, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності позивача та її представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 10 жовтня 2003 року по 20 вересня 2010 року ОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_1 у шлюбі (а.с. 12), у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у народився син ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов громадянки ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3 від 08 листопада 2016 року, після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 14-15).

З договору № 051010885 від 25 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 надаються послуги по навчанню відповідно до навчального плану та графіку занять «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ», вартість яких складає 15 075 грн. за кожен рік навчання, а тривалість - три роки (а.с. 16 -17, 18).

З договору № 051010886 від 05 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 надаються послуги по навчанню відповідно до навчального плану та графіку занять X-Lab, вартість яких складає 11 800 грн., а тривалість - один рік (а.с. 19-20, 21).

Згідно рахунку-фактури № КВ-051010885 від 25 січня 2018 року ОСОБА_2 було сплачено 8 225 грн. за навчання ОСОБА_3 (а.с. 22).

Рахунком-фактурою № КВ-051010886 від 25 січня 2018 року підтверджується оплата за навчання ОСОБА_3 ОСОБА_2 у розмірі 5 490 грн. (а.с. 23).

З довідки № 3819 8283 8092 8846 від 28 березня 2018 року вбачається, що за період з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 отримав пенсію у розмірі 16 115 грн. 36 коп. (а.с. 47).

ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с. 46), та відповідно до довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_1 є інвалідом другої групи (а.с 124).

З 11 грудня 2015 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 58). ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи (а.с. 59).

ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На даній житловій площі проживає і зареєстрована мати відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 82).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , а в матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження того, що відповідач щомісячно приймає участь в утриманні сина.

Крім того, ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів стосовно того, що на його утриманні перебувають інші діти. Разом з тим, з дублікатів квитанцій, наданих позивачем вбачається, що остання самостійно оплачувала навчання сина.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 27 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до приписів ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Так, колегія суддів приходить до висновку, що при ухвалені оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано ряд обставин, що мають ключове значення для вирішення спору між сторонами.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, тоді як його дружина ОСОБА_5 - інвалід 3 групи. З матеріалів справи вбачається, що єдиним доходом відповідача та його дружини є пенсія.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що у другому шлюбі відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась донька ОСОБА_7 . Таким чином, колегія суддів враховує, що на утриманні відповідача перебуває ще одна малолітня дитина.

Крім того, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а на законодавчому рівні передбачено пільги для навчання дітей-учасників бойових дій. Разом з тим, позивачем було обрано навчальний заклад комерційної форми власності, що не передбачає жодних пільг для даної категорії населення. Однак, позивачем не доведено, що обраний нею заклад є більш ефективним, ніж аналогічні заклади державної форми власності, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину.

До того ж, судом першої інстанції було вірно встановлено, що авіаквиток не є платіжним документом, а тому посилання позивача на те, що у 2017-2018 р.р. останньою були витрачені додаткові кошти на відпочинок дитини, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Однак, враховуючи, що приписами сімейного законодавства покладено як на матір, так і на батька дитини обов`язок в однаковій мірі утримувати неповнолітніх діте й, колегія суддів вбачає підстави для стягнення аліментів на утримання дитини у частці заробітку доходу батька.

Таким чином, керуючись положеннями ч. 1 ст. 185 СК України, враховуючи майновий стан та стан здоров`я платника аліментів, стан здоров`я дружини останнього, а саме наявність інвалідності 2 та 3 групи відповідно, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви та стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, відсутні підстави для стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст.263 ЦПК України, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 30 травня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова