Справа №487/5870/19
Провадження №2/487/2129/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання - Мазницької Н.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу №487/5870/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, який був зареєстрований 16.07.2002 р. Центральним ВДРАЦС ММУЮ, актовий запис №154. Свої вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тому вважає, що у підтриманні сімейних стосунків немає сенсу. В шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 27.08.2019 р. відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач до підготовчого судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 16.07.2002 року уклали шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №154.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 20.07.2019 р.).

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують з січня 2019 р.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Крім того, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачем не заявлено вимог щодо відновлення дошлюбного прізвища, суд приходить до переконання про можливість залишити позивачу прізвище « ОСОБА_2 ».

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89,197,258,259, 263-265, 352,354, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16.07.2002 р. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №154 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя І.В.Боброва