ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 661/2532/17 Головуючий у І інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження 22-ц/819/1196/19 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу адвоката Самсона Віталія Вікторовича від імені ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області, ухваленого 17 квітня 2018 року о 10 годині 18 хвилин у місті Нова Каховка під головуванням судді Ведяшкіної Ю.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем має неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини починаючи з січня 2013 року проживає окремо в іншому місті, жодних батьківських обов`язків не виконує, у педагогічній, матеріальній, грошовій, посильній трудовій або будь-якій іншій участі у вихованні сина не приймає, з позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача не зверталася, так як останній пообіцяв добровільно сплачувати аліменти у розмірі 500-700 гривень на місяць, чого здійснено не було, всі питання щодо виховання сина позивачка вирішує сама без участі та підтримки відповідача, повністю утримує сина, що підтверджується довідкою Томаринської сільської ради № 563 від 06 липня 2017 року, Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї, де проживає дитина, та встановлено, що для дитини створено усі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини, натомість відповідач не піклується про сина, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання сином освіти, що шкодить інтересам дитини, крім того погрожує позивачці та її сім`ї, що змушує її постійно змінювати місце проживання, зазначає, що спосіб життя відповідача є антисоціальним, він раніше неодноразово лікувався в наркологічному диспансері з приводу вживання наркотичних речовин, позивачка вийшла заміж, народила другу дитину, її чоловік має намір усиновити її сина ОСОБА_3 , у позові просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено, ухвалено позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Самсон В.В. від імені ОСОБА_1 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги покликався на те, що суд першої інстанції у своєму рішенні прийшов до хибного висновку про те, що відповідач умисно ухилився від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ст. 164 СК України) та є хронічним алкоголіком або наркоманом (п. 4 ст. 164 СК України), оскільки докази його винної поведінки відсутні, відповідач намагається знайти постійну роботу із заробітком, щоб продовжувати спілкуватися з сином та приймати участь у його житті та забезпеченні, через хворобу та втрату постійного місця роботи і заробітку відповідач був позбавлений можливості приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, сам потребував матеріальної допомоги на лікування та життя, що і підштовхнуло його до вчинення злочину, за який вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2015 року його було визнано винним у крадіжці чужого майна та засуджено, на даний час він є офіційно не працевлаштованим та не має постійного заробітку, що не свідчить про його намагання ухилитися від матеріальної допомоги на утримання та забезпечення дитини, з метою вивезти дитину за кордон позивачка почала створювати перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим він звернувся до органу опіки і піклування Корабельного району у місті Херсоні, довідку Комунального закладу «Центральної міської лікарні міста Нова Каховка» від 19 жовтня 2017 року суд оцінив неправильно, оскільки згідно трудової книжки відповідач у 2013 році працював на Каховській ГЕС, 18 лютого 2014 року був переведений на посаду охоронника та працював на ній до звільнення 14 липня 2014 року, дана посада передбачає обов`язкове проходження медичного обстеження, у тому числі і лікаря нарколога, відповідно до довідки Каховської ГЕС від 22 січня 2018 року відповідач отримував путівки на відпочинок до бази «Арабатська стрілка» 13 червня 2013 року та 20 червня 2014 року, ні в кого з керівництва та співпрацівників за місцем роботи не виникло підозри щодо його алкогольної залежності.

До суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання при апеляційному розгляді справи відповідач ОСОБА_1 не з`явився, його представник ОСОБА_5 вимоги скарги підтримав, пояснив, що ОСОБА_1 в останній час знаходиться на тимчасово окупованій території у місті Донецьку, постійного місця роботи там не має, з нерегулярних заробітків двічі відправляв аліменти на користь позивачки на суму 6000 гривень у січні 2019 року та на суму 2020 гривень у квітні 2019 року, про існування заборгованості по аліментах не знав, відповідно до довідки захворювання на гепатит у відповідача не встановлено.

Позивачка ОСОБА_2 щодо вимог скарги заперечувала, пояснила, що відповідач не цікавиться життям спільної дитини, не спілкується з нею, на підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти, вказані його представником факти перерахунку аліментів визнала, при цьому вказала про заборгованість за аліментами відповідно до розрахунку державного виконавця з врахуванням отриманих сум у розмірі близько 15000 гривень, одного разу під час телефонного спілкування з відповідачем запропонувала йому переговорити з спільним сином, на що ОСОБА_1 відмовився, пославшись на те, що не знає, про що говорити з ним, син ОСОБА_3 теперішнього чоловіка позивачки називає папа ОСОБА_12 і має з ним добрі стосунки, відповідача називає папа ОСОБА_7 , згадування про останнього для дитини є психологічно травматичним, представник позивачки ОСОБА_8 вважала скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради Скиба О.В. вважала рішення у справі прийнятим в інтересах дитини, заперечувала щодо вимог скарги.

Від представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності даного учасника справи та просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав.

Судом апеляційної інстанції було заслухано думку малолітнього ОСОБА_3 , з якої вбачається його прихильність та добре ставлення до папи ОСОБА_9 на противагу ставлення до папи ОСОБА_10 , з останнім спілкувався три роки тому, більше будь-яких контактів не було, хоча сам ОСОБА_3 не мав заперечень щодо таких контактів, оскільки свого біологічного батька за його словами «трішки любить», висловив згоду з позбавленням відповідача батьківських прав.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина ОСОБА_3 , його навчання, не надає матеріальної допомоги на утримання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що необхідно для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, з чим колегія суддів погоджується з такого розсуду.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 та знаходиться на утриманні матері ОСОБА_11 , за характеристикою директора та класного керівника Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 2 Херсонської міської ради ОСОБА_3 є учнем другого класу вказаного учбового закладу, має позитивну характеристику, розвитком та вихованням дитини займається мати та бере участь в житті класу та школи, відповідно до акту обстеження умов проживання від 19 липня 2017 року санітарно-гігієнічний стан будинку позивачки АДРЕСА_2 задовільний, у ньому проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 створено належні умови для виховання, проживання та утримання сина ОСОБА_3 , відповідно до психолого-педагогічної характеристики № 02-02/47 від 15 березня 2018 року ОСОБА_3 за час навчання зарекомендував себе старанним, відповідальним та вихованим учнем, активний у спілкуванні, фізичний розвиток відповідає віковим нормам, зображених свідчень прихованої агресії, страху, емоційної пригніченості не має, має сформований мотив навчальної діяльності, адекватну самооцінку та поведінку у взаємодії з дорослими, спокійний та врівноважений, на зауваження реагує адекватно, суспільні доручення виконує охоче та якісно, відповідно до довідки № 750 від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_3 на всіх шкільних канікулах знаходився у селі Томарине у своєї бабусі ОСОБА_13 , до нього приїздили відвідати мати ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_12 , батько дитини ОСОБА_1 жодного разу не приїздив та не цікавився дитиною, за психологічним висновком практичного психолога ОСОБА_14 від 12 жовтня 2018 року в інтересах дитини позбавлення батьківських прав біологічного батька ОСОБА_1 позитивно вплине на психоемоційний стан та розвиток ОСОБА_3 та його соціальну адаптацію до нових умов життя, за аналітичною довідкою ОСОБА_3 вихована, поміркована та доглянута дитина, забезпечена належною увагою та підтримкою з боку матері та вітчима, уваги, турботи або будь-якого іншого впливу на виховання та розвиток хлопця з боку біологічного батька не спостерігається, між ОСОБА_12 та позивачкою 04 січня 2017 року було укладено шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_15 , 22 травня 2018 року Новокаховським міським судом Херсонської області було видано виконавчий лист № 661/291/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 31 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, за наданим до апеляційного суду розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 08 липня 2019 року відповідач починаючи з січня 2018 року має заборгованість зі сплати аліментів, станом на липень 2019 року з врахуванням частково сплачених сум вона становить близько 15000 гривень, відповідно до довідки № 852 від 03 жовтня 2018 року ОСОБА_2 проживає у будинку АДРЕСА_2 разом із сином ОСОБА_3 з 2015 року, за цей час батько дитини ОСОБА_1 жодного разу не провідав сина та не надав ніякої допомоги, відповідно до копії трудової книжки серія НОМЕР_1 та довідки № 3215 Новокаховського міського центру зайнятості від 30 липня 2014 року ОСОБА_1 з 30 липня 2014 року перебуває на обліку в Новокаховському центрі зайнятості та з 02 лютого 2015 року отримує допомогу по безробіттю, 27 жовтня 2015 року вироком Новокаховського міського суду Херсонської області його було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, 15 листопада 2016 року ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області його звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, відповідно до повідомлення Комунального закладу «Центральна міська лікарня міста Нова Каховка» № 01-17/1313 від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 2013 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, на обліку у лікаря-психіатра в психоневрологічному відділенні не знаходиться, судом апеляційної інстанції було направлено запит щодо уточнення вказаної інформації, відповідно до відповіді на нього відповідач перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога психоневрологічного відділення лікарні з 2013 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, під час лікування в інфекційному відділенні лікарні у 2013 році лікар-інфекціоніст за показаннями призначив консультацію лікаря-нарколога, після якої ОСОБА_1 був поставлений на диспансерний облік, 01 грудня 2014 року був амбулаторно оглянутий лікарем-наркологом та по теперішній час до лікаря не звертався, зазначений вище діагноз був поставлений лікарською комісією на підставі об`єктивних даних та аналізу хворого, відповідно до висновку № 02-1787-25 Виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради від 19 січня 2018 року відповідач ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, даний орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 в інтересах останнього, приведений висновок знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та стороною відповідача спростований не був, разом з тим матеріали справи не містять належних та достатніх даних про те, що на момент ухвалення рішення у справі відповідач має хронічне захворювання алкоголізмом чи наркоманією.

Спірні правовідносини врегульовано нормами СК України, його ст. 150 покладає на батьків обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, за ч. 4 ст. 155 цього Кодексу ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 батька може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, вони зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав, за його ст. 19 при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 16, 17 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За результатами заслуховування думки дитини колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 є вихованою та чемною дитиною, яка не бажає будь-кому із дорослих учасників справи доставити неприємності чи образити їх, в силу свого віку та життєвого досвіду він хотів би та не може знайти відповіді чи пояснення з приводу байдужого ставлення свого біологічного батька-відповідача до нього як до сина.

Матеріали справи не містять даних про наявність обставин, які б перешкоджали відповідачу належним чином виконувати свої батьківські обов`язки стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , про виконання таких обов`язків мають свідчити конкретні щоденні активні дії, їх відсутність об`єктивно доводить ухилення його від таких обов`язків, ОСОБА_1 , як батько, не є присутнім у реальному сучасному житті ОСОБА_3 , оскільки не спілкується з ним, у свідомості останнього він є таким, який виконував певні обов`язки батька колись у минулому, а не у сьогоденні, матеріальна участь ОСОБА_1 у утриманні сина є нечисленно епізодичною та явно недостатньою, він не спілкується з сином та не дбає про нього та його розвиток, заявлені ним факти перешкоджання позивачки у спілкуванні з сином не знайшли свого об`єктивного підтвердження у судовому засіданні, його заперечення проти позовних вимог не підкріплені будь-якими фактичними діями щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі за досить тривалий час судового розгляду даної справи, рішення суду першої інстанції про задоволення позову прийнято у відповідності із неспростованим відповідачем висновком відповідного органу опіки та піклування та за відсутності обставин, які б могли викликати сумніви у його недостатній обґрунтованості чи суперечності інтересам дитини, рішення ухвалено в найкращих інтересах дитини та у відповідності до її думки, яку вона здатна була сформувати, судом першої інстанції роз`яснено відповідачу його право звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав у відповідності до положень ст. 169 СК України.

За приведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для задоволення її вимог, скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, її повний текст буде складено 17 вересня 2019 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик