ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 756/12808/17

провадження № 22-ц/4809/285/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Кіселика С.А.

за участі секретаря - Діманової Н.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - Державна казначейська служба України, Прокуратура м. Києва, Державна податкова інспекція у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України та прокурора м.Києва на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2018 року у складі судді Шевченко І.М. і

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України в якому просив стягнути на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України 172 800 грн. моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що позивач тривалий час, у період з 01.11.2011 по 03.09.2015, органами міліції та прокуратури м. Києва (СУ ГУ МВС України в м. Києві, Подільським РУ ГУМВС України в м. Києві, прокуратурою Подільського району м. Києва) обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 27 ч. 3, 28 ч .2, 205 ч. 2 КК України.

Вказані органи на даний час ліквідовані.

18.04.2011 ГУ МВС України в м. Києві була порушена кримінальна справа № 20-3943 за фактами фіктивного підприємництва та підроблення документів податкової звітності (ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 358 КК України).

21.06.2016 по місцю його проживання та роботи проведено обшуки, в ході яких вилучено належні йому документи, наявні комп'ютерну та іншу техніку, грошові кошти.

01.11.2011 в межах вказаної справи № 20-3943, щодо нього порушено кримінальну справу за ч 2 ст. 205 КК України та затримано як підозрюваного.

04.11.2011 йому обрано запобіжний захід у вигляді застави.

21.02.2012 року вказана кримінальна справа за № 20-3943 стосовно кількох (групи) осіб направлена для розгляду до Подільського районного суду м. Києва.

Позивачі обвинувачений у організації фіктивного підприємництва щодо TOB «Н.Т.К. ОКТАН» та ТОВ «СІНЕРГІЯ-С» з метою прикриття незаконної діяльності, вчинені повторно, що заподіяли великої матеріальної шкоди державі, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ст.ст. 27 ч. 3, 28 ч. 2, 205 ч. 2 КК України.

08.05.2014 року постановою Подільського районного суду м. Києва у справі №2607/2476/2012 вказану кримінальну справу направлено прокурору для організації додаткового розслідування, міру запобіжного заходу у вигляді застави залишено без змін.

У відповідності до п. 7 розділу XI КПК України 2012 року процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності. Після набрання чинності цим Кодексом такі дії здійснюються згідно з положеннями цього Кодексу.

На додатковому розслідуванні, у зв'язку з набранням чинності КПК 2012 року, дана справа була направлена за підслідністю до Подільського УП ГУНП України в м. Києві, яким вказані матеріали кримінальної справи 20.06.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 по факту вчинення кримінальних порушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України.

Відносно нього та його сина ОСОБА_5 відомості про кримінальні правопорушення окремо внесені до ЄРДР 25.06.2014 року за № 0004451 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, та № 0004454 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України.

Вказані кримінальні провадження об'єднані з основним провадженням №0000134.

25.06.2014 року слідчий СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві закрив кримінальні провадження № 0004451 та № 0004454 стосовно позивача за відсутністю події злочину (п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України), продовживши «фактове» досудове розслідування за № 0000134, але після його численних звернень щодо повернення вилучених речей та застави, у зв'язку із закриттям кримінального провадження відносно нього, прокуратурою Подільського району м. Києва вказана постанова слідчого від 25.06.2014 про закриття кримінальних проваджень «в частині протиправних дій позивача» 08.10.2014 була скасована.

03.09.2015 вказане провадження слідчим СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві щодо нього, остаточно закрите за реабілітуючими підставами (п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України), з скасуванням відносно позивача запобіжного заходу та прийняттям рішення про повернення вилучених речей/речових доказів.

Досудове розслідування за № 0000134 було продовжено.

Незважаючи на закриття кримінального провадження та скасування запобіжних заходів, у т.ч. на неодноразові письмові запити, рішення в частині повернення залучених речей та застави не виконані, тобто наслідки вказаного кримінального переслідування діють стосовно позивача і до цього часу.

У січні 2016 року вказане кримінальне провадження за № 0000134 від 20.06.2014 передане для здійснення досудового розслідування до СВ ФР ДПІ у Подільському районі ТУ ДФС у м. Києві.

Вказане провадження за наявною інформацією до цього часу не закрите, проте у ньому не здійснюється ніяких слідчих дій.

Щодо позивача, до нього у якості підозрюваного, здійснювалось провадження у вказаній кримінальній справі впродовж 3 років і 10 місяців (з 01.11.2013 року по 03.09.2015 року).

Невиправдане затягування строків досудового розслідування, з 08.05.2014 триває невизначеність життя позивача, кримінальне провадження триває впродовж 6 років та 5 місяців, тому відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, норм Конституції України та діючого законодавства, позивач просить стягнути на його користь завдану йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 172 800 грн., яка визначена на підставі науково-практичної Методики оцінки розміру компенсації спричинених страждань ОСОБА_6, затвердженою Науково-консультативною та методичною радою з проблем судової експертизи Мінюсту, протокол № 7 від 15.11.2002.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 30 березня 2018 року (т.1 а.с. 98) до участі у справі залучено Державну податкову інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та прокуратуру міста Києва.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 23 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судові витрати щодо сплати судового збору віднесено на рахунок держави.

В апеляційних скаргах Державна казначейська служба України та Прокуратура міста Києва просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженню ще триває, жодній особі про підозру не повідомлялось, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 відсутні.

Суд визначив розмір моральної шкоди у розмірі 100000 грн. виходячи з припущень, не навів жодного розрахунку та мотивів, якими б підтверджувалась законність вказаної суми.

У мотивувальній частині рішення не наведено жодного доказу вини Казначейства щодо спричинення шкоди позивачу, а покладання відповідальності на Казначейство свідчить про невірне вирішення справи по суті.

Питання щодо строків досудового розслідування у кримінальному провадженні повинно розглядатися слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими відповідними статтями Кримінального процесуального кодексу України, тобто в порядку кримінального, а не цивільного судочинства.

Будь-які докази, які б підтверджували незаконність дій прокуратури міста Києва та факт заподіяння позивачу моральної шкоди, її характер та обсяг, розмір грошового відшкодування у матеріалах справи відсутні.

У 2016 році ОСОБА_4 вже звертався до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди завданої йому з незаконними рішеннями, діями відповідачів та незаконним притягненням його кримінальної відповідальності.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14.08.2018 позов ОСОБА_4 до ГУ МВС України в м.Києві, прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України, Подільського РУ ГУМВС України в м.Києві задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 323901 грн.

На вказане рішення прокуратурою міста Києва у жовтні 2018 року подано апеляційну скаргу.

Таким чином, судом фактично прийняті рішення від 14.08.2018 та 23.10.2018 у двох справах із спору, в яких предмет і підстави є однаковими.

Ухвалою суду до участі у справі залучено в якості співвідповідача Державну податкову інспекцію у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві, при цьому підставу для залучення співвідповідачем саме органу податкової служби судом не обґрунтовано.

15.09.2016 підслідність у кримінальному провадженні було визначено за Подільським УП ГУНП у м.Києві, в провадженні якого на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення перебуває кримінальне провадження, але орган поліції не виступає у справі відповідачем або третьою особою.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30 січня 2019 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

В судовому засіданні апеляційного суду представник прокуратури Володіна А.Г. та представник Державної казначейської служби України Прохоренко Т.В. підтримали доводи апеляційних скарг, представник позивача ОСОБА_4 адвокат Краснощоков Є.В. заперечував проти доводів апеляційних скарг.

Представник Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві в судове засідання апеляційного суду не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, які не з'явилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що СУ ГУ МВС України в м. Києві відносно позивача ОСОБА_4 01.11.2011 винесено постанову про порушення кримінальної справи за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

В цей же день вказана справа об'єднана з кримінальною справою № 20-3943 і їй присвоєно № 20-3943.

ОСОБА_4 01.11.2011 в порядку ст. 115 КПК України затримано, як підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 52 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України та 04.11.2011 йому обрано міру запобіжного заходу у вигляді застави.

СУ ГУ МВС України в м.Києві 17.11.2011 винесено постанову про порушення кримінальної справи № 20-3943 відносно ОСОБА_4 за ознаками організації фіктивного підприємництва, тобто створення суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «СІНЕРГІЯ-С» з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Дана кримінальна справа в цей же день об'єднана з кримінальною справою № 20-3943 і їй присвоєно № 20-3943.

СУ ГУ МВС України в Києві 06.12.2011 винесено постанову про порушення кримінальної справи № 20-3943 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за фактом організації фіктивного підприємництва, тобто створення суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) ТОВ «Промаголізинг», ТОВ «Агропромсервіс Трейд», ТОВ «Промінь Л», ТОВ «Міксбуд», ПП «БВП-БУД», ТОВ «Автодорінвес» та ТОВ «КРОНК МСК» з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Дана кримінальна справа в цей же день об'єднана з кримінальною справою № 20-3943 і їй присвоєно № 20-3943.

У подальшому ОСОБА_4 органом досудового слідства пред'явлено обвинувачення в тому, що він своїми умисними діями, які виразились в організації фіктивного підприємництва, тобто створення суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) TOB «Н.Т.К. ОКТАН» та ТОВ «СІНЕРГІЯ-С» з метою прикриття незаконної діяльності, вчинені повторно, що заподіяли великої матеріальної шкоди державі, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, а також у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Н.Т.К. ОКТАН» з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяли великої матеріальної шкоди державі, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Кримінальну справу № 20-3943 за обвинуваченням ОСОБА_5_4 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України та інших осіб в порядку ст. 232 КПК України 1960 року 21.02.2012 направлено до Подільського районного суду м. Києва для розгляду.

В ході розгляду кримінальної справи № 20-3943 стороною обвинувачення заявлено клопотання про направлення цієї кримінальної справи для організації додаткового розслідування в зв'язку з неповнотою досудового слідства, які не можуть бути усунені під час судового розгляду справи.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 08.05.2014 клопотання прокурора задоволено, кримінальну справа № 20-3943 направлено до прокуратури Подільського району міста Києва для організації додаткового розслідування.

Прокуратурою Подільського району 20.06.2014 відомості, які містились у матеріалах указаної кримінальної справи, відповідно до п. 12 розділу XI Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Крім того, слідчим відділом Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві 25.06.2014 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004451 від 25.06.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Також РУ ГУ 25.06.2014 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004454 від 25.06.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України.

Прокуратурою Подільського району міста Києва 25.06.2014 кримінальні провадження №0004451 від 25.06.2014 та № 0004454 від 25.06.2014 об'єднані з матеріалами досудового розслідування № 0000134.

За результатами досудового розслідування 03.09.2015 кримінальне провадження №0000134 закрито в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 27 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 284 КПК України (№ 0004451 та № 0004454).

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000134 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України триває.

Щодо позивача, як підозрюваного у справі, досудове розслідування у вказаній кримінальній справі здійснювалося впродовж 3 років і 10 місяців (з 01.11.2013 по 03.09.2015).

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди заподіяної тривалим досудовим розслідуванням виходячи з наступного.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що досудове розслідування відносно позивача ОСОБА_4 здійснювалося впродовж 3 років і 10 місяців (з 01.11.2013 по 03.09.2015).

Рішенням Конституційного Суду України від 27.10.1999 № 9-рп/99 у справі №1-15/99 встановлено, що притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред'явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, визначаючи межі перебігу таких строків, слід виходити з того, що в кримінальному провадженні враховується як період досудового розслідування, так і період судового розгляду і апеляційного провадження.

При цьому перебіг строків у кримінальному провадженні починається з часу, коли особі повідомлено про підозру або з моменту затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а закінчується у момент, коли вирок набрав законної сили або кримінальне провадження закрито в цілому чи щодо конкретної особи.

Критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження: спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (справи «Вітрук проти України» від 16.09.2010 «Юртаєв проти України».

Статтею 56 Конституції України гарантоване право на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до вимог ст.ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади (його посадовою або службовою особою) при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Доводи апеляційних скарг зводяться до того, що не доведено вини Державного казначейства України та Прокуратури міста Києва в заподіянні шкоди позивачу, не доведено, що позивачу заподіяно моральні шкоду і є судове рішення, що позивачу вже відшкодовано моральну шкоду рішенням суду.

Проте, з такими доводами апеляційних скарг погодитися неможна виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року частково задоволено апеляційні скарги Державної казначейської служби, заступника прокурора м.Києва та Головного управління МВС України в м.Києві.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14.08.2018 скасовано в частині стягнення з Державної казначейської служби за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 323901 грн.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 220000 грн.

Змістом зазначеної постанови підтверджується, що рішенням Ленінського районного суду від 14.08.2018 на користь ОСОБА_4 стягнуто кошти на відшкодування йому моральних страждань у зв'язку з незаконним притягнення його до кримінальної відповідальності.

У справі яка переглядається рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 23.10.2018 на користь позивача стягнуто кошти на відшкодування йому моральної шкоди завданої за невиправдане затягування строків досудового розслідування у порушеній відносно нього кримінальній справі.

З огляду на викладене помилковими є доводи апеляційної скарги, що рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14.08.2018 ОСОБА_4 вже відшкодовано моральну шкоду і він повторно звернувся з аналогічним позовом і з тих самих підстав, про стягнення йому моральної шкоди.

Оскільки відшкодування моральної шкоди здійснюється за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, Держана казначейська служба України є належним відповідачем у справі.

Суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що оскільки з 15.09.2016 підслідність по кримінальному провадженню №0000134 визначено за Подільським УП ГУНП у м.Києві, зазначений орган поліції (якщо він є юридичною особою) або вищестоящий структурний підрозділ, який є юридичною особою, мав би бути залученим до участі у справі в якості співвідповідача.

Оскільки орган поліції не залучений до участі у справі суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода завдана йому невиправданим затягуванням строків досудового розслідування, у порушеній відносно нього кримінальній справі, яке здійснювалося до 15.09.2016, тобто до моменту визначення підслідності за Подільським УП ГУНП у м.Києві, яке на даний час здійснює досудове розслідування.

За таких обставин та враховуючи вимоги розумності і справедливості, визначений судом першої інстанції до стягнення розмір моральної шкоди підлягає зменшенню з 100000 грн. до 50000 грн., а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

В іншій частині рішення суду постановлено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та прокурора м. Києва задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2018 року в частині визначеного судом розміру моральної шкоди змінити.

Сягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12.03.2019.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.Л. Карпенко

С.А. Кіселик