Справа № 541/401/19
Номер провадження 2/541/476/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 серпня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судових засідань - Ніколаєнко М.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ярмаківська сільська рада Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_4 ,

установив:

06 березня 2019 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 .

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником однокімнатного будинковолодіння АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані як члени її сім`ї: син ОСОБА_4 , бувша дружина сина ОСОБА_2 та дочка сина - ОСОБА_3 , які не є співвласниками вказаного будинковолодіння та не проживають в ньому ОСОБА_2 з 2006 року, а ОСОБА_3 з 2007 року.

На даний час наявність реєстрації відповідачів в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, відзиву не подали (а.с.38-41, 47-48, 53-54, 57-59).

Третя особа Ярмаківська сільська рада Миргородського району в судове засідання свого представника не направила, надала заяву в якій просила справу розглядати без представника сільської ради, заперечень не висловила, позов визнала (а.с.49).

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України (а.с. 36, 61).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником будинковолодіння АДРЕСА_1 . Її право власності підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 1995 року (а.с. 12).

Згідно копії довідки № 76 від 11 лютого 2019 року складеної Ярмаківською сільською радою Миргородського району, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , але фактично за місцем реєстрації не проживали (а.с.24).За рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 квітня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.17). ОСОБА_2 змінила своє прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.31). Відповідач ОСОБА_2 відмовляється добровільно знятися з реєстрації разом з ОСОБА_3 , що підтверджується копією письмового звернення позивача до відповідача (а.с. 18-19).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 не проживають у будинку з 2006 та 2007 року відповідно, то вони, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратили право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 необхідно визнати таким, що втратили право на користування приміщенням будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимогна підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 405, 826 ЦК України, ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 12, 259, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) та неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 27.08.2019 року.

Суддя О. А. Городівський