Єдиний унікальний номер: 223/284/19
Провадження номер: 2-о/223/80/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі заявниці ОСОБА_1, розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1, де заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Свою заяву обґрунтовує тим, що 30 листопада 2018 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в місті Донецьку, народила дитину дівчинку ОСОБА_2, батьком якої є ОСОБА_3. Заявниця зверталась до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для отримання свідоцтва про народження, але їй було відмовлено в реєстрації дитини з причини недійсності документів виданих органами розташованими на тимчасово окупованій території. Тому, заявниця просить суд встановити факт народження 30 листопада 2018 року дитини дівчинки ОСОБА_2 у місті Донецьку Донецької області, батьками якої є: мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявниця в судовому засіданні уточнила вимоги заяви та просила суд допитати в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В іншій частині вимоги заяви підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що заявниця є її дочкою. Зазначила, що ОСОБА_1, перебуваючи у місті Донецьку, 30 листопада 2018 року народила дитину дівчинку, яку назвали ОСОБА_2. Свідок бачила ОСОБА_1 вагітною, а пізніше бачила і новонароджену дівчинку.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що є чоловіком заявниці. Зазначив, що ОСОБА_130 листопада 2018 року народила дитину дівчинку у місті Донецьку. Свідок бачив ОСОБА_1вагітною, а пізніше бачив і новонароджену дівчинку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО №318024 від 20 липня 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 20 липня 2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 11).

Згідно обмінної карти пологового будинку ОСОБА_1 30 листопада 2018 року, перебуваючи на 39 тижні вагітності, народила дитину дівчинку, до того часу неодноразово проходила медичні обстеження, в тому числі ультразвукові дослідження плоду (а.с.12-17, 19).

Відповідно до медичного свідоцтва про народження №1163 від 30 листопада 2018 року, виданого медичною установою розташованою на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_1 30 листопада 2018 року народила дитину дівчинку у місті Донецьку Донецької області (а.с. 18).

Згідно свідоцтва про народження №071986 від 11 січня 2019 року, виданого установою розташованою на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_1 30 листопада 2018 року народила дитину дівчинку ОСОБА_2 у місті Донецьку Донецької області (а.с. 10).

Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 20).

Суд, дослідивши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Частиною третьою ст. 317 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Медичне свідоцтво про народження, надане заявницею для державної реєстрації факту народження дитини, не може визнаватися належним документом з підстав його складання установою, яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в ньому інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявницею та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами.

Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконним збройними формуваннями терористичних організацій та військами Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Суд вважає за можливе встановити факт народження 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 дитини дівчинки ОСОБА_2, у місті Донецьку Донецької області, Україна. Батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», керуючись ст. ст. 293-294, 315, 317, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, де заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження 30 листопада 2018 року ОСОБА_1дитини дівчинки ОСОБА_2, у місті Донецьку Донецької області, Україна. Батько ОСОБА_3, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області невідкладно зареєструвати факт народження 30 листопада 2018 року ОСОБА_1дитини дівчинки ОСОБА_2, у місті Донецьку Донецької області, Україна, та внести відомості про батьків на підставі цього рішення.

Копію рішення, після його проголошення, негайно направити до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та вручити заявниці.

Дане рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_5