Справа № 548/1452/19
Провадження №2/548/575/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Ващенко М.В.,

адвокатів - Павелка Р.С., Третяк К.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

ОСОБА_1 мотивує позов тим, 04.12.2009 року вона вступила у шлюб з відповідачем ОСОБА_2 .

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини згідно ст. 180 Сімейного кодексу не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Позивач прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньоїдитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків(доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на її користь.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Третяк К.П. позов підтримала та прохала його задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Павелко Р.С. позов визнав частково прохав стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 118, 00 грн., але не менше 100%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд заслухавши показання представників сторін, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно дост. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія НОМЕР_1 .

Згідност.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом.

Судом встановлено, що відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу, отже стягнення з відповідача слід проводити в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Належних та допустимихз доказів того, що аліменти слід стягувати в твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу суду відповідачем не надані.

Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 11.07.2019 року

Відповідно до ст. 430 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.180-182,183СК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячнопочинаючи з дня подачі заяви, тобто з 11.07.2019 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в сумах платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Представник позивача адвокат Павелко Руслан Сергійович, юридична адреса: м.Хорол Полтавської області, вул. 1 Травня, буд. 8 " Б" оф.1 .

Відповідач ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Представник відповідача адвокат Третяк Катерина Павлівна, що проживає за адресою АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 02.09.2019 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна