Справа № 296/9387/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 вересня 2019 року м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Рожкова О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

23.09.2019 позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління у Житомирській області, актовий запис № 2186.

Разом з тим, позивач просить суд звільнити її від сплати судового збору у розмірі 768,40 грн., у зв`язку із скрутним фінансовим становищем та оскільки скористалась своїм правом на безоплатну вторинну правову допомогу.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, №2 роз`яснюється, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ЦПК України. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України передбачено право позивача пред`явити позов про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

За вимог ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, докази того, що малолітня дитина проживає разом з позивачем суду не надані. Водночас, не надано доказів, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, або існує домовленість подружжя, що справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Зазначене позбавляє суд можливості вирішити питання щодо дотримання правил підсудності.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. За зазначених підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, як вбачається матеріалів справи позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності обставин, які відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» давали б суду підстави для звільнення її від сплати судового збору.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Таким чином, позивач, на підтвердження вимог клопотання про звільнення від сплати судового збору зобов`язана надати суду докази наявності обставин, на які вона посилається, як на підставу для звільнення від сплати судового збору та докази розміру своїх доходів за попередній календарний - 2018 рік або сплатити судовий збір та надати про це відповідні докази.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір»).

Згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі, не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що становить768,40 грн.

Посилання позивача на те, що їй надано безоплатну вторинну правову допомогу, як малозабезпеченій особі належними доказами не підтверджено, а тому суд в даному випадку керується нормами Закону України "Про судовий збір".

Водночас, статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади (якщо особа є посадовою особою), особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". При цьому, така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Копії доказів, надані позивачем на підтвердження обставин, що викладені в заяві не засвідчені у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимогст.175 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст.175,185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали суду позивач має право подати відповідну заяву через канцелярію суду або направити її засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. С. Рожкова