Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 630/794/15-ц

провадження № 61-8738св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач -ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 02 лютого

2016 року в складі судді Зінченка О. В. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2016 року в складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлака І. В., Карімової Л. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 29 серпня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 250,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх кредитних зобов`язань, станом на

30 вересня 2015 року, утворилась заборгованість у розмірі 11 068,76 грн, із яких: 1 893,95 грн - заборгованість за кредитом; 8 171,63 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн - штраф (фіксована частина) та 503,28 грн - штраф (процентна складова).

З урахуванням викладеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту в розмірі 11 068,76 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області

від 02 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази підтвердження збільшення кредитного ліміту, а також того, що відповідач скористався кредитними коштами після збільшення кредитного ліміту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності. Судами не звернуто уваги на те, що укладаючи кредитний договір сторони погодили усі істотні умови договору, що підтверджується особистим підписом відповідача. Так, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк в односторонньому порядку, за власним рішенням, та без попереднього повідомлення клієнта може змінити розмір кредитного ліміту, що і відбулось. Після зміни ліміту відповідач таку зміну не оскаржувала, а продовжувала користуватися кредитними коштами у період з

22 жовтня 2007 року по 05 листопада 2010 року. Разом з тим, судами помилково застосовано до правовідносин, що склались між сторонами, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який не розповсюджується на ці правовідносини. Суди не врахували обов`язку до застосування аналогічної правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року в справі № 6-63цс12.

Відзив інших учасників справи на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року дану справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Звертаючись до суду з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що 29 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до умов яких остання отримала кредит у розмірі 250,00 грн у формі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем вказаного зобов`язання, станом на 30 вересня 2015 року, виникла заборгованість у розмірі 11 068,86 грн, із яких: 1 893,95 грн - заборгованість за кредитом; 8 171,63 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн - штраф (фіксована частина) та 503,28 грн - штраф (процентна складова).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 57 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України 2004 року).

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, враховуючи те, що у порушення вимог частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року, яка передбачає обов`язок сторони доводити ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем належних та допустимих доказів підтвердження збільшення кредитного ліміту, а також того, що відповідач скористався кредитними коштами після збільшення кредитного ліміту, не надано, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Любинського міського суду Харківської області від 02 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня

2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило