Справа № 627/660/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючої судді В.А. Каліберди,
за участю секретаря В.В.В`юнник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони з 16 липня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.
Від цього шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за сином ОСОБА_4 до досягнення ним трирічного віку, а тому відповідач повинен сплачувати кошти на її утримання на час декретної відпустки, в зв`язку з чим прохала стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини доходу до досягнення дитиною 3-х років.
Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у відкрите судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що дійсно сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 , видане 16 липня 2016 року Краснокутським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Від цього шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 Серії НОМЕР_2 , виданого 21 грудня 2016 року Ленінським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
З довідки, виданої виконавчим комітетом Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області 19 червня 2019 року за №274 вбачається, що дитина ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини до досягнення нею трьох років. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.
Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача.
У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.
Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Згідно зі ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 180, 181,182, 183, 191 СК України, ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265,280-283,430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити повністю.
Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 на її утриманняу розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), починаючи з 19 червня 2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ).
ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Каліберда В. А.