СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________________
Провадження №2-к/760/2/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

27 лютого 2019 року в місті Києві Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №3 Свердловського судового району м. Пермі Пермського краю від 25 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої дитини.

ІІ. Описова частина

В жовтні 2018 року до Солом'янського районного суду м. Києва з Головного територіального управління юстиції ум. Києві надійшло для розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 та мирового судді судової дільниці №3 Свердловського судового району м. Пермі Пермського краю про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення від 25 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої дитини в розмірі 10000 рублів щомісячно, починаючи з 22.11.2017.

Враховуючи, що зазначене рішення набуло чинності, Заявники просять надати дозвіл на його виконання на території України.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про розгляд справи, у зв'язку з відсутністю відомостей щодо його адреси реєстрації, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України».

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши надані Заявниками матеріали, суд приходить до наступного.

25 січня 2018 року мировим суддею судової дільниці №3 Свердловського судового району м. Пермі Катаєвою А.А. було постановлено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину в розмірі 10000 рублів щомісячно, починаючи з 22 листопада 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 462 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Організація та принципи надання правової допомоги і правових відносин у цивільних, сімейних і кримінальних справах між Україною та Російською Федерацією регулюється Конвенцією від 22 січня 1993 року (м. Мінськ, Білорусь).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

Частина 2 ст. 53 Конвенції визначає, що до клопотання додаються:

а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;

б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

До клопотання ОСОБА_1 додано довідку мирового судді судової дільниці №3 Свердловського судового району м. Пермі Катаєвої А.А. про те, що Відповідач у справі ОСОБА_2 був належним чином та вчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, і йому було вручена копія позовної заяви.

Заявник вказує у заяві про визнання судового рішення на території України про те, що боржник ОСОБА_2 проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1

В той же час, зі змісту самого рішення від 25.01.2018 вбачається, що відправлена на адресу Відповідача повістка-повідомлення за закінченням встановлених Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими постановою Уряду Російської Федерації від 15.04.2005 №221, строків, була повернута 29.12.2017 на судову дільницю з причин неможливості його вручення. (а.с. 8)

Зазначене свідчить про те, що Відповідачу ОСОБА_2 судова повістка направлялася не за адресою його проживання в Україні, оскільки поштові відділення в м. Києві не керуються у своїй діяльності постановами урядів іноземних держав.

Крім того, ані в рішенні від 25.01.2018, ані у довідці, складеній мировим суддею, не зазначено про вжиття заходів щодо повідомлення Відповідача про розгляд справи у спосіб, визначений Конвенцією від 22.01.1993, шляхом направлення доручення про вручення особі документів на території договірної держави.

Відповідно до п. «б» ст. 55 Конвенції у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду.

Досліджені вище обставини свідчать про необхідність відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення іноземного суду, оскільки Відповідач був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі через те, що його не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 52, 55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст. 468 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №3 Свердловського судового району м. Пермі Пермського краю від 25 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

3.Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: