Справа №461/3717/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Рибак Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітнього сина щомісячно в розмірі 2 500,00 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на даний час шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, у свою чергу, надавав кошти на утримання сина в розмірі 2 500,00 гривень щомісячно. Однак, з 01.07.2018 року, перестав приймати участі у вихованні сина та по теперішній час не надає йому належної матеріальної допомоги. Позивач не в змозі в необхідній мірі забезпечити потреби дитини.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.05.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю, що стверджується копію довідки з місця проживання ЛКП «Снопківське», відповідач матеріально не утримує дитину з 01.07.2018 року, а дохід позивача не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд вважає, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє його від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, а також те, що відповідач в судове засідання не з`явився, не спростував вимог позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а тому слід стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

З урахуванням положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати слід стягнути з відповідача га користь держави.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.07.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2019 року.