Дата документу 23.09.2019 Справа № 319/148/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 319/148/19Головуючий у 1-й інстанції Валігурський Г.Ю.
Пр. № 22-ц/807/2391/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С.,Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с.5-7), в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.01.2016 року станом на 13.01.2019 року у розмірі 13046,73 грн., яка складається із 721,08 грн. - тіла кредиту, 6795,68 грн. - відсотків за користування кредитом, 4432,51 грн. - пені, а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина) та 597,46 грн. (процентна складова), від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 1921,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначений суддя суду першої інстанції Валігурський Г.Ю. (а.с.37).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 56) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року (а.с. 67-68) позов Банку у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 721,08 грн. заборгованості з повернення кредиту, 80,47 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 40,08 грн. заборгованості по сплаті штрафу (процентної складової), 197,54 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 1539,17 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 74-76) просив змінити рішення суду першої інстанції, скасувавши його в частині зменшення заборгованості за відсотками і ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги Банку в цій частині у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 85).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 86), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с.90).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді фактично працює 18 суддів замість 40 суддів за штатом, з них: 11 суддів - у судовій палаті з розгляду цивільних справ).

У період з 30.07.2019 року по 30.08.2019 року суддя-доповідач перебувала у відпустці (а.с. 92).

В автоматизованому порядку у цій справі суддею Подліяновою Г.С. замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою хворобою останньої (а.с. 94-95).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 вищезазначене рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржував.

Банк, як позивач, оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови Банку у стягненні з відповідача частини відсотків.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в мажах доводів та вимог апеляційної скарги Банку і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - в частині відмови Банку у стягненні з відповідача частини відсотків.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку у стягненні з відповідача частини відсотків на суму 6715,26 грн. (розрахунок: заявлено відсотків Банком у цій справі на суму 6795,68 грн. - задоволено відсотків судом першої інстанції у цій справі на суму 80,42 грн.), керувався ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 133, 141, 264, 265, 268 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій частині.

Оскільки, відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.01.2016 року, укладеного між позивачем та відповідачем, базова відсоткова ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 365/366 днів на рік, з 19.02.2016 року, становить 3,6%, тобто 43,2% річних.

За п. 2.1.1.12.6 Умов, на боргові зобов`язання за кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Враховуючи наведені положення ст. 1054 ЦК України, пунктів 1.1.1.54. та 2.1.1.5.5 договору, вимога про стягнення нарахованих процентів є правомірною.

Однак, здійснюючи перевірку нарахованих відсотків суд не погоджується з їх розміром, оскільки заборгованість виникла 13.10.2018 року в розмірі 721,08 грн. Розрахунок процентів, що підлягає стягненню, здійснений за період з 13.10.2018 року по 13.01.2019 рік, за процентною ставкою 43,2% річних і становить 80,47 грн. Крім того, з наданого позивачем розрахунку та виписки з платіжної картки не можливо встановити розмір заборгованості по сплаті процентів, яка існувала до 13.10.2018 року.

Проте, із такими висновками суду першої інстанції в частині рішення, що є предметом апеляційного оскарження, можна погодитись лише частково з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі, вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.

Так, хоча суд першої інстанції правильно встановив в рішенні в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі, що Банк не має права на стягнення з відповідача у цій справі відсотків на суму 6715,26 грн.

Проте, суд першої інстанції допустився помилки при визначенні правових підстав такої відмови.

Висновки суду в рішенні суду частині відмови у стягненні відсотків, яка є предметом апеляційного оскарження, ґрунтується на припущеннях.

Оскільки, апеляційним судом не встановлено, що наявність правових підстав для стягнення на користь Банку цих процентів за користування кредитом передбачена договором сторін.

За відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем ОСОБА_1 цих умов (копія анкети - заяви ОСОБА_1 від 25.01.2016 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанк не містить інформації про розмір відсотків взагалі, копія а.с. 10, Тарифи та Умови не підписані ОСОБА_1 , витяг а.с. 11 тощо), що є неприпустимим в силу правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, яка є обов`язковою для застосування загальними судами на підставі вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, сам по собі строк дії картки відповідача до 12/19 (а.с. 65 зворот) не підтверджує право Банку нараховувати відповідачу вищезазначені відсотки у цій справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування Банку в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Банк не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову в частині відмови у стягнення відсотків, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі відсутні, сторонами та зокрема Банком апеляційному суду не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити частково, рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, змінити в частині правового обґрунтування відмови Банку у стягненні частини відсотків.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги Банку лише частково при вищевикладених обставинах, Банк не має права на стягнення з відповідача у цій справі будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору (а.с.77), сплаченого Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 367-369, 372, 374- 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, змінити в частині правового обґрунтування відмови Банку у стягненні частини відсотків.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 23.09.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кочеткова І.В.