Єдиний унікальний номер 236/2228/19 Номер провадження 22-ц/804/2399/19
Доповідач Санікова О. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

суддів: Санікової О. С.,

Агєєва О. В., Будулуци М.С.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 236/2228/19

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 липня 2019 року,

(суддя - Саржевська І.В., рішення ухвалено у м. Покровську Донецької області, повний текст судового рішення складено 18 липня 2019 року),

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом, в якому просив стягнути з АТ "Українська залізниця"в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця"на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 20774,20 гривень, посилаючись на те, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем до 17.07.2017 року, звільнений за п. 1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. При звільненні відповідач не виплатив йому належні виплати.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства"Українська залізниця" в особі регіональної філії"Донецька залізниця" Акціонерного товариства"Українська залізниця" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задоволені повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 20774,20 грн. (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та зборів).

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 відмовити; стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 153 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до порушення прав відповідача і, зокрема посилається на унеможливлення виконання ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» обов`язків, передбачених чинним законодавством України через вплив форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), про що зазначила Торгово-промислова палата України у своєму Науково-правовому висновку від 16 січня 2018 року, але суд першої інстанції не надав йому належної оцінки; в порушення вимог чинного законодавства України суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі «документів», складених після 16 березня 2017 року невідомими особами; окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 28 березня 2018 року по справі №408/2306/17-ц зазначив, що сам по собі факт звільнення позивача з підприємства не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах; суд не врахував, що підставою для бухгалтерського обліку господарської діяльності є первинні документи; не зважаючи на приписи Цивільного процесуального кодексу України суд першої інстанції безпідставно не надав належної оцінки доводам відповідача, викладеним і відзиві на позовну заяву та тому факту, що позивачу за період з 01 березня 2017 року до 15 березня 2017 року була нарахована заробітна плата в сумі 1 972.26 грн., яка була отримана позивачем 12 липня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 20774.20 грн.

Враховуючи те, що учасниками справи клопотання про розгляд з їх повідомленням не заявлялось та зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся з позовною заявою до АТ «Українська залізниця»(юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року №938 змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Українська залізниця», .

Згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 з 01.07.2016 по 17.07.2017 працював на посаді механіка ВП «Луганська дистанція захисних лісонасаджень» СП «Луганська дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця»(а.с.8-17).

Наказом начальника СП «Луганської дирекції залізничних перевезень» від 17.03.2017 року № 55 було встановлено початок простою з причин, незалежних від працівників, у вказаному виробничому підрозділі залізниці з 20.03.2017 року (а.с.23).

Згідно з наказом (розпорядження) про припинення трудового договору № 2732-ОС від 17.07.2019 ОСОБА_1 з 17.07.2017 звільнений з посади механіка ВП «Луганська дистанція захисних лісонасаджень» СП «Луганська дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату, про що також зроблений відповідний запис в його трудовій книжці. Зазначений наказ видано структурним підрозділом " Луганська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (а.с.25).

В наказі про припинення трудового договору зазначено, що позивач ОСОБА_1 має право на компенсацію за 20 днів відпустки та з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку.

Позивачем надані суду на підтвердження не виплаченої заробітної плати розрахункові листи (табулеграми) за період з березня - липень 2017 року, в яких зазначені суми до виплати: березень - 2396,39 грн., квітень 2017 року - 2912,91 грн., травень 2017 року - 2912,91 грн., червень 2017 року - 2912,91 грн., липень 2017 року - 9639,08 грн.( в тому числі компенсація за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні) (а.с.26-30).

В розрахунок заробітної плати за березень - липень 2017 року входить оплата простоїв (код 340).

Крім того, позивачем надані копії табелів обліку використання робочого часу, які підписані головним бухгалтером, працівником кадрової служби, головним інженером, відповідно до яких позивачем за березень відпрацьовано 12 днів, за квітень, за травень, за червень, за липень - «0» (а.с.32-36).

Відповідно до копії журналу часу простою робітників цеху № 0005Луганська дистанція захисту лісонасаджень, структурного підрозділу " Луганська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", ОСОБА_1 перебував у простої у березні 10 днів(80 год.), у квітні 19(152), у травні 20(159), у червні 20(159), у липні 11(88)(а.с. 32-45).

Відповідно до довідки про нараховані до виплати та несплачені суми заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, підписаної гол. бухгалтером та начальником підприємства, сума нарахованої до виплати заробітної плати ОСОБА_1 складає: березень 2017 року - 2396,36 грн., квітень 2017 року-2912,91 грн., травень 2017 року-2912,91 грн., червень 2017 року-2912,91 грн., липень - 9639,08 грн., всього 20774,20 грн.(а.с.18).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як роботодавцем позивача підтверджена та обставина, що у спірний період часу ОСОБА_1 перебував з ним у трудових правовідносинах, за що йому мала бути нарахована та виплачена заробітна плата; при цьому відповідачем не спростовані розрахунки заробітної плати за березень-липень 2017 року.

Такі висновки суду є правильними.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1.

Також Кабінет Міністрів України своєю постановою від 2 вересня 2015 року за №735 затвердив Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію ПАТ Українська залізниця. «Державне підприємство Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов правильного висновку про наявність заборгованості з виплати заробітної плати за період з 20 березня по липень включно 2017 року на користь позивача.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, відповідачем будь-якими іншими належними та допустимими доказами висновок суду першої інстанції не спростований.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність первинної документації, як на підставу для відмови у виплаті позивачу заробітної плати, є безпідставними з огляду на положення частини першої статті 76 ЦПК України, відповідно до якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно правового висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28.03.2018 року у справі №243/5469/17 відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією роботодавця. Отже, відсутність у відповідача первинної документації не є підставою для не нарахування та невиплати заробітної плати.

Крім того, суд першої інстанції правомірно врахував Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України, оскільки ним підтверджено, що починаючи з 20 березня 2017 року відсутня вина відповідача у несвоєчасному розрахунку з позивачем при звільненні, що унеможливлює застосування судом вимог ст. 117 та ст.237-1 КЗпП України. Разом з тим, наявність такого висновку не звільняє відповідача від обов`язку виплати заробітної плати працівнику, яка не була своєчасно виплачена.

Наведені в апеляційній скарзі Закони і інші нормативно-правові акти щодо проведення антитерористичної операції не скасовують і не зупиняють норми КЗпП України щодо виплати заробітної плати.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що згідно наданої відповідачем відомості на виплату грошей №555 ОСОБА_1 отримав заробітну плату за першу половину березня 2017 року в сумі 1972.26 грн., тому сума заборгованості за березень 2017 року має складати 424.10 грн. (2396,36 грн. - 1972.26 грн.), а всього сума заборгованості - 18 801.94 грн.

Оскільки судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин по справі, рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 липня 2019 року змінити.

Стягнути з з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 18 801.94 грн. (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та зборів).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: