справа № 462/1386/19
УХВАЛА

13 березня 2019 року Суддя Залізничного районного суду м.Львова Пилипюк Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Інтернешнл», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів матеріальної та моральної шкоди.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. 177 ЦПК України вважаю, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має майновий характер, судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить не менше 768,40 грн. та не більше 7605,00 грн., крім того за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1921, 00 грн. Як вбачається із позовної заяви позивач просить відстрочити сплату судового збору за подання даного позову на строк до ухвалення судового рішення в справі, покликаючись на те, що перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Відповідно до п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч зазначеним вимогам позивачем не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкодждає сплаті судового збору.

Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, що всупереч вимогам закону не виконано позивачем.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху зі встановленням терміну для усунення недоліків, які можуть бути усунуті шляхом подання до суду позову, який буде відповідати вимогам ст.177 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.177,185,260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Інтернешнл», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала не оскаржується.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г. М. Пилип'юк