Справа № 536/1917/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.,

за участю секретаря: Курбанової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року розглянуто справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, та відповідно до якого вирішено наступне:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неустойку (пеню) за період з 13 листопада 2010 року по 28 листопада 2016 року в сумі 9 351 гривень 41 копійку та судові витрати в сумі 1 551 гривень 20 копійок, а всього 10 902 (десять тисяч дев`ятсот дві) гривень 61 копійок.

Розгляд вказаного позову здійснювався зокрема на підставі наданої довідки-розрахунку державним виконавцем Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області № 13358 від 31.08.2016 року.

19 березня 2019 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд вищевказаного рішення за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи свою заяву зокрема тим, що після набрання рішенням суду чинності з`ясувалося, що всі квитанції по сплаті аліментів надавалися державному виконавцю, але останній з невідомих причин не врахував їх, через що видав позивачу довідку про заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.1 1.2010 року по листопад 2016 року.

Ним було зроблено розрахунок аліментів помісячно починаючи з 2010 року по 28.11.2016 року з виборкою помісячною сплатою аліментів згідно наданих квитанцій державному виконавцю.

Адвокатом було надіслано адвокатський запит до Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області 20.02.2019 року, який отримано адресатом 25.02.2019 року з вимогою зробити вірний розрахунок по сплаті аліментів і надати довідку - розрахунок з урахуванням сплачених аліментів, але до цього часу відповіді не має.

Дана довідка розрахунок про стан заборгованості має суттєве значення, адже згідно його розрахунку у нього заборгованість по несплаті аліментів становить лише 5030,71 грн., а не 33 673,68 гри., оскільки він добровільно сплатив 28 642, 95 грн. (33 673,68 грн -28 642, 95 грн.= 5030,71 грн.)

Оскільки при ухваленні судового заочного рішення не було витребувано судом виконавчого провадження і не з`ясовано всіх істотних обставин які мають значення для вирішення по справі, які не були з`ясовані судом і не були відомі суду, а позивач приховала дані обставини на час розгляду справи, тому вважає що є всі підстави для перегляду вказаного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 01 грудня 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

15 грудня 2016 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду на 10 січня 2017 року.

Відповідно до рекомендованого листа з повідомленням вбачається, що ОСОБА_1 21.12.2016 року отримав копію позовної заяви з додатками.

12 січня 2017 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю залучення захисника до участі у справі.

Справу відкладено на 24 січня 2017 року, про що відповідно до рекомендованого листа з повідомленням, ОСОБА_1 13 січня 2017 року отримав повістку про виклик до суду.

24 січня 2017 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, та судом ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог, яке ОСОБА_1 отримав 27 січня 2017 року, що підтверджується відповідним рекомендованим листом з повідомленням.

Заочне судове рішення, яке є предметом розгляду по даній заяві не переглядалося, і є таким що набрало законної сили.

Отже, з вищевказаного вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з розрахунком заборгованості доданий до позовної заяви, який був покладений в основу рішення, але не зважаючи на це з 27 січня 2017 року не вчинив жодних дій щодо скасування заочного рішення з підстав не вірного розрахунку. Крім цього, до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 не надав жодної копії квитанції щодо раніше сплачених аліментів, які нібито не враховані державним виконавцем під час формування оспорюваної довідки.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

З аналізу ч.2 ст.423 ЦПК України вбачається, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є одночасне існування таких умов: 1. істотні для справи обставини, що не були встановлені судом, 2. які не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Якщо сторона у справі все-таки могла знати про певну обставину, але внаслідок недобросовісного ставлення до своїх процесуальних обов`язків у справі як відповідача, рішення якого оскаржується та на якого покладено обов`язок щодо доказування його правомірності, не вжила всіх можливих для зібрання необхідних доказів на підтвердження необхідних обставин, тоді відсутні правові підстави визначати таку обставину у справі як нововиявлену.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, слід розрізняти нововиявлені обставини, як факти, та нові докази, як підтвердження факту, які виникли (отримані) після постановлення рішення суду.

Отже, судом встановлено, що, по-перше ОСОБА_1 був обізнаним про розрахунок заборгованості по аліментах на час розгляду справи, а тому міг вбачати невідповідність сплачених коштів і наявної заборгованості; по-друге, заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення зводиться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «принцип юридичної визначеності» вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинно ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу «resjudicata», який є принципом остаточності рішень. Цей принцип фактично наголошує на тому, що жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру (п.43 рішення ЄСПЛ від 09.09.2011р. «ZHELTYAKOV v.UKRAINE» (заява №4994/04)).

Так, у пункті 40 справи «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Не зважаючи на це, суд вважає що заявником обрано невірний спосіб захисту, оскільки в даному випадку вбачається незгода заявника з довідкою-розрахунком суми аліментів, що є підставою для оскарження дій державного виконавця в порядку виконання судового рішення, чи в порядку позовного провадження за позовом про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, що узгоджується з ч.8 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Підсумовуючи вказане, на підставі аналізу доводів заяви в сукупності з обставинами справи, відображеними в судовому рішенні, щодо якого ставиться питання про перегляд за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні чинного законодавства, а отже в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 4, 5, 76, 82, 133, 137, 141, 424, 429 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відмовити.

Залишити в силі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський