Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року сел. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

за участю секретаря Реуцької Н.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в :

11 січня 2019 року позивач по справі звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить суд розірвати між нею та відповідачем ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 20 жовтня 2001 року Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 84.

Також просить стягнути аліменти з відповідача по справі на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття; також просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року з матір'ю, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20.10.2001 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час сторони разом не проживають вже більше двох років поспіль, спільного господарства не ведуть, будь-які сімейні та шлюбні відносини припинені. Зазначає, що з грудня 2018 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей, не приймає участі у їх виховані, а тому вона змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів.

Позивач приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у жодному судовому засіданні участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, надав лише заяву в якій просив задовольнити позов про розлучення в його відсутність. (а. с. 30 ).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2001 року між сторонами укладено шлюб, про що Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківським райвідділом РАГС Харківської області, актовий запис № 84 (а.с.5).

Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть, діти проживають з позивачем. Тому, враховуючи згоду обох з сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині розірвання шлюбу.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд зазначає наступне.

В період шлюбу, у сторін народилось двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 14.06.2002 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 24.10.2008 року.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, враховуючи встановлений законодавцем прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та те, що позивачем не надано доказів про доходи відповідача, суд вважає за можливе стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 100 гривень щомісячно на кожну дитину, що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 11 січня 2019 року до досягнення дітьми повноліття, вважаючи такий розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Відповідно до ч. 3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, якщо батьки проживають окремо, а тому позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей суд визначає місцем проживання матері.

Пунктом 6 ст.141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, то розподіл судових витрат необхідно здійснити наступним чином, стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., а за другу позовну вимогу позивачки про розлучення стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Керуючись ст..ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 7,141,150,174,179-182,184,191 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити, в частині стягнення аліментів на дітей задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 20 жовтня 2001 року Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 84 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5), між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1..

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 1 100 гривень на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви, а саме з 11.01.2019 року та до досягнення дітьми повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону

В іншій частині позовних вимог про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768, 40 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 768, 40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду, або через Шевченківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Шевченківського

районного суду С.М. Стеганцов