07.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/4128/19
Єдиний унікальний номер 205/4128/19
Провадження № 2о/205/109/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Дніпровська міська рада та Шоста дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2019 року поштою направив до суду заяву про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем, яка надійшла до суду 14 травня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року заяву залишено без руху та запропоновано заявникові усунути недоліки з додержанням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 31 травня 2019 року заявником було подано виправлену заяву.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявник у своїй заяві посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотокругу Петренко К.В. ОСОБА_1 з 22 червня 2006 року проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У 2013 році стан здоров`я матері заявника погіршився, у зв`язку з чим, він 05 липня 2013 року знявся з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою з метою реєстрації та фактичного проживання з ОСОБА_2 та з вказаного часу фактично проживав. Проте, зареєструвати офіційно місце свого проживання не зміг, оскільки ОСОБА_2 не могла самостійно пересуватися, а для реєстрації необхідна особиста присутність власника в органі міграційної служби. 03 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шостої дніпровської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, однак, постановою нотаріуса від 30 липня 2018 року заявникові було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку та зазначено про те, що факт постійного проживання із спадкодавцем на момент її смерті не встановлено. Вказав, що спір про право відсутній, оскільки інші спадкоємці відсутні. Заявник у своїй заяві просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , з 2013 року і по день відкриття спадщини. Заявник у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Представник Дніпровської міської ради проти задоволення заяви не заперечував, просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Шоста дніпровська держнотконтора свого представника у судове засідання не направила, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 10).

На підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 2408, ОСОБА_2 належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 11), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ» (а.с. 12).

ОСОБА_1 05 липня 2013 року було знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 6 оберт), та з 2013 року він фактично проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_3 , по день її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 9), після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

30 липня 2018 року постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

На підставі ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З наданих заявником доказів вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2013 року і по день відкриття спадщини, тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням приписів ч. 7 ст. 294 ЦПК України судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп., який було сплачено заявником при поданні заяви до суду, підлягає віднесенню за рахунок заявника.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 223, ч. 7 ст. 294, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-6 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2013 року по 25 лютого 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя