Справа № 534/560/18
Провадження № 2/534/40/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді за участю секретаря ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 16.01.2018 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 14.08.2017 головним державним виконавцем Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 167229,50грн, вважає вказаний напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений на підставі неналежних документів, а також поза межами загальної та спеціальної позовної давності.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 не зявилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника до суду надійшла заява в якій позов підтримав повністю, просить розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не заявилась, надала заяву про проведення розгляду справи без її участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд находить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 04.08.2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № PLXRRX12350052 про надання кредиту в сумі 7200грн. з кінцевим терміном повернення по 04.08.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,00% на місяць.

14.08.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис за заявою ПАТ КБ «Приватбанк», за яким на підставі кредитного договору № PLXRRX12350052 від 04.08.2007 року та розрахунку заборгованості за договором за період з 04.08.2007 року по 14.07.2017 року, з ОСОБА_3 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» грошові кошти в розмірі 164 229,50 грн., з яких: 7 200,00 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту; 92 479,23грн. - залишок заборгованості за відсотками; 3 974,40грн. - комісія; 52 755,42 заборгованість з пені; 7 820,45грн.- штраф. Витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису-3000 грн. Всього становить 167 229,50 грн. строк за який проводяться стягнення девять років одинадцять місяців десять днів, а саме з 04.08.2007 року по 14.07.2017 рік.

Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 7821. Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що він набирає чинності з дня його вчинення (а.с.9).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (даліПорядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Порядку), відповідно до п.1 якого такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п.3.5. Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172(далі Перелік № 1172).

Відповідно до п.2 Переліку № 1172, для одержання виконавчого напису заявник повинен надати нотаріусу в разі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 14.08.2017 року не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Також, нотаріус не зясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено 3 04.08.2007 року по 14.07.2017 року, тобто більше ніж три роки. Строк дії договору закінчився 04.08.2009 року.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотриманням стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогою, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п. 1 Переліку.

Позивачем була отримана виписка по кредиту за період з 01.012007 по 10.04.2018р.р., відповідно до якої заборгованість станом на 27.12.2010року складала:

-залишок заборгованості за тілом кредиту- 7 200,00грн.;

- залишок заборгованості за відсотками 20 638 грн.;

- пеня 21 798,82грн.

В подальшому будь-яких інших нарахувань не проводилось. (а.с.7-8).

З наданих нотаріусу для вчинення виконавчого напису документів, а також зі змісту виконавчого напису вбачається, що заборгованість, яка стягнута за виконавчим написом виникла в період з 04.08.2007 року по 14.07.2017 рік, значно перевищує трирічний термін визначений законодавством (ст..88 ЗУ «Про нотаріат») та підтверджує, що розмір заборгованості є спірним.

При цьому суд зазначає, що будь-яких документів, які б свідчили про те, що між сторонами кредитного договору, на підставі ст.259 ЦК України, була збільшена позовна давність, кредитор до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу не надавав.

Таким чином, суд вважає, що безспірність заборгованості ОСОБА_3 для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена.

Крім того, відповідно до статті 258 ЦК до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Отже, відповідно до підпунктів 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис щодо вимог про стягнення пені та штрафу видається лише в межах річного строку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса від 14 серпня 2017 року були порушені вимоги статей 87,88 Закону «Про нотаріат» та пункту 3 Порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що банк не мав права стягувати з ОСОБА_3 пеню та штраф, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором.

Вказане також свідчить про те, що розмір заборгованості наданий нотаріусу на момент вчинення виконавчого напису був спірним.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,141,213,265 ЦПК України,

ухвалив :

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення грошових коштів у сумі 167 229, 50 грн з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне імя позивача: ОСОБА_3, адреса місця проживання: 36007, м. Полтава, пров. Шевченка, 5а, РНОКПП НОМЕР_1.

Повне найменування відповідача: ПАТ КБ «ПриватБанк» адреса місця розташування: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Повне найменування третіх осіб: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, адреса : 49000 м. Дніпро, вул. Центральна, 6/9.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.О.Куц