Провадження № 2/761/5739/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарях: Смігунову В.В., Позднякову В.С.,

за участі позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Позивачка у позові просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути заборгованість по аліментам в розмірі 60 000,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу позивач не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Так як батько не сплачував кошти на утримання дитини, за період з 20.06.2018 року по червень 2019 року заборгованість становить 60 000,00 грн. (12 х 5 000,00 грн.)

В судовому засіданні позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини доходу відповідача.

В судовому засіданні відповідач не заперечував сплачувати за рішенням суду ј частину власних доходів як аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, вислухавши позивача та відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013 року та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2019 року його розірвано.

Під час шлюбу у сторін народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками зазначені - ОСОБА_2 - батько та ОСОБА_1 - мати.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Так, відповідач не надав суду доказів, що він сплачував аліменти на утримання дитини чи надавав кошти добровільно до звернення позивача до суду з цим позовом, а позивачка зазначила, що відповідач не приймає участь в матеріальному забезпеченні дитини та не надає коштів на її утримання, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 29.05.2019 року.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров`я дитини (суду не було надано доказів, що дитина перебуває на обліку та потребує постійного лікування). Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має можливість працювати та отримувати дохід, на даний час має офіційне місце роботи, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, а тому суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно починаючи з 29 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Частина 2 статті 191 СК України визначає, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що вона зверталась до відповідача усно про сплату аліментів.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позивач не зверталась до нього із проханням про сплату аліментів.

Отже, оскільки позивач суду не надала доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліменти з червня 2018 року.

Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Враховуючи положення ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 213, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,починаючи з 29 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула