Справа № 645/4925/17
Провадження № 2/645/85/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Іващенко С.О.,

секретаря судових засідань Гурської С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),

В с т а н о в и в :

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди / в порядку регресу/, в якому просить стягнути з відповідача суму в розмірі 44 456,95 грн., та судового збору у сумі 1 600 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 23.09.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 був укладений Договір страхування транспортних засобів № АМ 102007, предметом якого є страхування автомобіля Hуudai і30, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За цим договором (поліс ЦВ) ПрАТ СК «ПЗУ Україна» взяло на себе обов`язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу зобов`язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів».

04.01.2016 року в м. Харкові трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Hуudai і30, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Renault 19, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

29.01.2016 року постановою Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

До ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із рахунку, звіту здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в розмірі 44 456,95 грн., що підтверджується, платіжним дорученням.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь страхове відшкодування у розмірі 44 456,95 грн. в порядку регресу.

Представник позивача подав заяву про розгляд без його участі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав та просив в його задоволенні відмовити за безпідставністю та пояснив суду, що в позовній заяві вказано, що 23.09.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 був укладений Договір страхування транспортних засобів № АМ НОМЕР_3 , предметом якого є страхування автомобіля Hуudai і30, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , але в додатках до позовної заяви копія страхового полісу на ОСОБА_3 відсутня і тому у нього є сумніви в тому, що вищезазначений автомобіль був застрахований на момент дорожньо-транспортної пригоди. Надав відзив на позовну заяву.

Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

У відповідності ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.. 17 вказано, що внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладається строком на 1 рік і страхувальнику видається страховий поліс визначеного зразка на якому вказана серія і номер бланку страхового полісу. Такого страхового полісу позивач не надав.

Обставини дорожньо-тарнспортної пригоди 04.01.2016 за участю автомобіля Hуudai і30, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Renault 19, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача він не оспорює, оскільки відразу на місці події визнав свою вину і навіть виплатив водію ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2 000 грн.

Механічні ушкодження автомобілів були зафіксовані на фото і після зіткнення ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 про те, що у нього сплив термін страхового полісу і йому прийдеться сплатити штраф і запевнив її в тому, що відшкодує кошти на ремонт автомобіля Hуudai і30, оскільки в ДТП вважає себе винним. В свою чергу водій автомобіля Hуudai і30, ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 , що також вчасно не проплатила страховий поліс, але все таки за старим полісом зателефонувала в страхову компанію, де раніше у неї був договір. Приїхав представник страхової компанії про щось поговорив з ОСОБА_2 і став оформляти якісь документи. Страховий поліс ОСОБА_2 на місці події відповідач не бачив.

Під час огляду механічних ушкоджень автомобілів на місці ДТП ОСОБА_1 не заперечував, що зіткнення автомобілів сталося з його вини.

З водієм Hуudai і30 ОСОБА_2 ОСОБА_1 обмінявся номерами телефонів на той випадок, що якщо на ремонт потрібні гроші більш як 2 000 грн., то він їй доплатить, але вона так йому і не зателефонувала.

Через рік, а саме у травні місяці 2017 року відповідач поштою отримав претензію від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» щодо відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП в розмірі 44 456,95 гр., що являється в декілька разів вищим за фактичний ремонт.

На претензію відповідач написав заяву і попросив надати йому акт огляду автомобіля та акт оцінки збитків.

Ознайомившись з актом оцінки відповідач побачив, що ціни на запчастини і кількість пошкоджених вузлів завищена і не відповідає дійсності, оцінка проводилась за відсутності відповідача. Згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженого міністерством юстиції України і Фонду Держмайна України від від 04.08.2009 року № 724/16740 і п. 5.2 вказано, що виклик заінтересованих осіб при огляді і оцінки шкоди, здійснюється замовником дослідження, тобто страховою компанією під розписку, або повідомляється листом, що не було зроблено.

Після претензії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідач зайшов в мережі Інтернет на сайт Моторо-транспортного страхового бюро України, де є програма для перевірки чинності полісу за номером автомобіля або за серією бланка страхового поліса і за державним номером автомобіля Hуudai і30 зазначено, що станом на 04.01.2016 року страховий поліс на ТЗ АХ5383ЕВ не значиться.

Таким чином відповідач вважає, що страхового поліса на автомобіль Hуudai і30, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП не було, а Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в порушення вимог діючого законодавства, оформила цю ДТП, як страховий випадок, надавши суду копії документів, на яких відсутній підпис страхувальника ОСОБА_2 та відсутній сам страховий поліс.

У своєму відзиві відповідач ОСОБА_1 зокрема зазначив, що поштою у травні місяці 2019 року він отримав від ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» письмові пояснення за підписом представника позивача ОСОБА_4 .Л. і побачив, що у поясненні адреса і інші реквізити позивача різні, а саме, у відповідності до позовної заяви позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 04112 м. Київ, вул..Дегтярівська,62 , Ідентифікаційний код: 20782312, р/р НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк» МФО: 300528, тел..: +38-044-238-62-38, НОМЕР_5 , а у письмових поясненнях від 18.04.2019 року позивачем вказана Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - 04053, м.Київ, вул..Січових Стрільців,40 і інші засоби зв`язку.

Окрім цього до письмових пояснень надана довіреність № 1494 від 10.04.2019 року на ім*я ОСОБА_5 , в якій відсутній її підпис, вказані інші прізвища членів правління ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та юридична адреса, ніж в первісному позові від 30.10.2017 року.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу) не підлягають задоволенню з наступних підстав:

-у відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст..993 ЦК України та ст..27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, з метою захисту порушеного права звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в порядку регресу. При цьому позивач, як на підставу заявленого позову, посилається на те, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми права, що регулюють право зворотної вимоги (регресу). Відповідно до положень пункту 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власникі наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до ст..993 ЦК України і ст..27 ЗУ «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Враховуючи те, що відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якій вказав, що у водія автомобіля Hуudai і30, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на момент ДТП не було діючого страхового поліса, а надана копія страхового поліса позивачем до позовної заяви за № НОМЕР_6 , станом на 04.01.2016 року була не дійсною і позивач не надав пояснень з цього факту, не надав суду для огляду оригінал страхового поліса, на чому наполягав відповідач, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в порядку регресу.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у сумі 1 600 грн., у відповідності до ст..141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст..ст. 4,5,12,13,81,82,141,265,355 ЦПК України, ст..ст.16, 515, 993, 1191 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до Харківського апеляційного суду учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»», , адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул.. Дегтярівська, б. 62;

Представник позивача Товариство з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна», місцезнаходження: 04112 м. Київ, вул.. Жамбіла Жабаєва, 7;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_7 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 11.10.2019.

Суддя -