ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/14/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 307020000 Подорога Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Храпка В.Д., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Білінкіної Тетяни Вікторівни на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року (повний текст рішення складено 14 червня 2019 року) у складі судді Подороги Л.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, :

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Білінкіна Т.В. звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що баба позивача - ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай). Після її смерті спадщину прийняла її дочка та мати позивача ОСОБА_4 . Після смерті останньої, спадкоємцями стали її сини - позивач у справі ОСОБА_5 та двоє братів: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача. За договором про зміну часток у спадщині, 2 / 3 частини прийняв ОСОБА_8 , а 1 / 3 частину прийняв ОСОБА_9 . На даний час ОСОБА_9 не виявив бажання приймати у спадщину право на земельну частку, що залишилася після смерті баби ОСОБА_3 і яку успадкувала ОСОБА_4 , та відмовляється на користь позивача.

У зв`язку з цим позивач просив суд визнати за ним, у порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), площею 2,54 га, яка знаходиться в адміністративних межах Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області (КСП «Симиренка»), що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЧР НОМЕР_1 , виданого згідно розпорядження Городищенської РДА від 09.12.1996 за №362, яку фактично успадкувала, але право власності на яку не оформила її дочка ОСОБА_4 .

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року позов задоволено частково та визнано за позивачем у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право на 2 / 3 частини земельної частки (паю), площею 2,54 га, яка знаходиться в адміністративних межах Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області (КСП «Симиренка»), що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_2 , виданого згідно розпорядження Городищенської РДА від 09.12.1996 за №362, яку фактично успадкувала, але право власності на яку не оформила її дочка ОСОБА_4 . В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач фактично прийняв спадкове майно, що є підставою для визнання за ним права власності на нього. Також суд вказав, що не приймає відмову ОСОБА_10 від прийняття у спадщину іншої 1 / 3 частини паю, оскільки така відмова ним могла бути здійснена лише протягом строку для прийняття спадщини, однак ОСОБА_11 прийняв у спадщину 1 / 3 частину спадкового майна, що підтверджується договором про зміну розміру часток у спадщині та інформаційною довідкою нотаріуса № 254/01-16 від 11.04.2019.

Рішення суду першої інстанції оскаржено представником позивача в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга повторює доводи, викладені в позовній заяві, а також містить посилання на те, що брат позивача ОСОБА_2 визнав позовні вимоги у справі, що підтверджує факт його відмови від спадщини. Визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд не постановив ухвалу про відмову у визнанні відповідачем позову. Суд вийшов за межі позовних вимог у справі, адже оцінив відмову від спадщини ОСОБА_2 , вимоги про що перед судом не ставились. Суд не зазначив норми права, які він застосував, вирішуючи спір.

З цих підстав скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та новою постановою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

З матеріалів справи вбачаються такі фактичні обставини.

29.03.2006 у с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 01.04.2006), яка була дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 13.12.1995).

На ім`я ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0145849, в адмінмежах Мліївської сільської ради Городищенського району по КСП «ім. Симиренка», площею 2,54 га, в умовних кадастрових гектарах.

Згідно довідки виконавчого комітету Мліївської сільської ради № 208 від 03.04.2018 ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала по АДРЕСА_1 та вела спільне господарство разом з дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ОСОБА_4 , окрім позивача, було ще два сина - ОСОБА_2 (відповідач у справі) та ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала.

ОСОБА_12 відмовився від своєї частки у спадщині на користь брата - позивача у справі ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційним листом нотаріуса від 11.04.2019 №254/01-16.

За договором про зміну розміру часток у спадщині від 31.10.2006, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися про розподіл спадкового майна, а саме, що ОСОБА_1 переходить житловий будинок з надвірними спорудами у с. Мліїв, Городищенського району, грошові заощадження з належними відсотками та компенсацією по них та земельна ділянка, ОСОБА_2 - переходить право власності на майновий пай.

Однак у вказаному договорі відсутні відомості щодо розподілу земельного паю, що належав ОСОБА_3 згідно сертифіката серії ЧР № 0145849 та який успадкувала ОСОБА_4

Зазначене спадкове майно між спадкоємцями ОСОБА_4 розподілене не було та з приводу права на спадкування якого в даній справі вирішується спір.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 31.10.2006 ОСОБА_1 успадкував майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яке складається з жилого будинку з надвірними будівлями у с. Мліїв, Городищенського району, земельної ділянки, площею 1,51 га, в межах Мліївської сільської ради та грошових заощаджень в сумі 20666,27 грн., з урахуванням 1 / 3 частини спадкового майна від якого відмовився ОСОБА_12 на його користь та договору про зміну розміру часток у спадщині.

З метою прийняття у спадщину земельної частки (паю) відповідно до сертифіката серії ЧР №0145849 по КСП «Симиренка», ОСОБА_1 (позивач) звернувся до нотаріуса з відповідною заявою.

Постановою від 13.07.2018 приватний нотаріус Городищенського районного нотаріального округу Соколова О.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) ОСОБА_4

Одночасно у матеріалах справи наявна спадкова справа, заведена на підставі заяви позивача про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №7097055 від 31.10.2006 та листом державного нотаріуса від 11.04.2019 №254/01-16, що свідчить про прийняття позивачем спадщини шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою у встановлений строк.

Згідно з довідкою Городищенської державної нотаріальної контори №254/01-16 від 11.04.2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №321/2006. Спадщину прийняли її сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому ОСОБА_12 відмовився від прийняття спадщини після померлої матері на користь ОСОБА_1 Враховуючи відмову від 1 / 3 частки у спадщині ОСОБА_12 на користь ОСОБА_1 та враховуючи договір про зміну розміру часток у спадщині, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31.10.2006 №2473, ОСОБА_1 31.10.2006 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, земельну ділянку та грошові заощадження спадкодавця.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 в Городищенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 313/1996. Спадкоємцям 14.06.1996 за № 1309 видане свідоцтво про право на спадщину.

У свідоцтві про право на спадщину за законом від 31.10.2006 про прийняття позивачем ОСОБА_1 будинку після спадкодавця ОСОБА_4 вказано, що будинок їй належав на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.06.1996, тобто за спадковою справою №313/1996, про яку зазначено в інформаційному листі нотаріуса №254/01-16 від 11.04.2019.

Викладене також підтверджується наданим сільською радою витягом про зареєстрованих у колгоспному дворі осіб, а саме: голови двору ОСОБА_3 , її дочки ОСОБА_4 та зятя ОСОБА_2 .

Позивач у цій справі стверджує про те, що він є спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка успадкувала після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельної частки (паю) відповідно до сертифіката серії ЧР №0145849 по КСП «Симиренка», щодо вказаного майна, оскільки інший спадкоємець ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини щодо цього майна.

Отже необхідно встановити наступні факти: перехід у ході спадкування права власності на земельну частку (пай) від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ; прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 позивачем у справі; відмова відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування на користь позивача.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають наступне правове регулювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (яка діяла на час смерті ОСОБА_3 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Приведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_4 успадкувала майно (у тому числі спірний земельний пай) після смерті ОСОБА_3 у ІНФОРМАЦІЯ_4

До того ж у свідоцтві про право на спадщину за законом від 31.10.2006 про прийняття ОСОБА_1 спадкового будинку після ОСОБА_4 зазначено, що будинок їй належав на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.06.1996, тобто за спадковою справою №313/1996, про яку зазначено в інформаційному листі нотаріуса № 254/01-16 від 11.04.2019.

Далі, на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 у 2006 році діяли положення ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)ст. Згідно зі ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_4 отже відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.

Судом встановлено, що позивач у справі прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину.

Частиною другою статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини.

У п. 25 Пленуму ВС України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Суд першої інстанції правильно встановив, що інший спадкоємець - ОСОБА_2 за договором про зміну розміру часток у спадщині від 31.10.2006, протягом шестимісячного строку не відмовився від спадкового майна.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_1 про визнання за ним права власності лише на 2/3 частини земельної частки (паю).

Доводи апеляційної скарги щодо визнання позовних вимог відповідачем ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання позову відповідачем ОСОБА_2 суперечить положенням ч.1 ст.1273 ЦК України, тому не може бути підставою для задоволення позовних вимог у цій справі у повному обсязі.

Доводи скаржника про те, що суд не постановив ухвалу про відмову у визнанні відповідачем позову слід відхилити, адже про вказану відмову зазначено безпосередньо у рішенні суду.

Також підлягає відхиленню вказівка у скарзі на те, що суд вийшов за межі позовних вимог у справі, адже оцінив відмову від спадщини ОСОБА_2 . Встановлення даної обставини входить до предмету доказування в цій справі, адже позивач обґрунтовує свої позовні вимоги у тому числі посиланням на факт відмови відповідача ОСОБА_2 від спадщини.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що суд не зазначив норми права, які він застосував, вирішуючи спір, адже в рішенні суду в мотивувальній частині наявні посилання на норми права, застосовані судом при вирішенні спору.

Та обставина, що суд в рішенні не навів змісту застосованих норм права та не вказав, яке вони мають відношення до встановлених у справі фактичних обставин є недоліком судового рішення. Разом з тим, враховуючи фактично вірне вирішення спору ця обставина не може слугувати підставою для скасування рішення суду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Білінкіної Тетяни Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2019 року.

Судді