Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2019 Справа №607/9775/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участю секретаря Білецької Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 , після смерті яких відкрилася спадщина на належне їм майно. До складу спадщини ОСОБА_3 входить земельна ділянка площею 0,061 гектарів з цільовим призначенням для садівництва, кадастровий номер :02:001:3290, яка розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії ІІ-ТР № 012217 виданого на підставі рішення Смиковецької сільської Ради народних депутатів 04 червня 1997 року. Вказане спадкове майно не охоплювалося заповітом та було прийнято ним у спадщину за законом. Інші спадкоємці померлого ОСОБА_3 , які б прийняли у спадок вказану земельну ділянку відсутні. Однак звернувшись до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку нотаріусом видано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 2674/02-31 від 25 липня 2016 року. Дана постанова мотивована тим, що при встановлені належності майна, що підлягає успадкуванню, було встановлено, що у спадкоємця на підтвердження права власності громадянина ОСОБА_3 на земельну ділянку відсутній державний акт на вказану земельну ділянку. Він прийняв спадщину після смерті батька, як такий, що проживав зі спадкодавцем на час його смерті, та фактично вступив в управління спадковим майном. З урахуванням викладеного позивач просить визнати право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0,061 гектарів з цільовим призначенням для садівництва, кадастровий номер :02:001:3290, яка розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.
01 липня 2019 року ухвалою суду було витребувано з Державного нотаріального архіву Тернопільської області копію спадкової справи заведеної Першою тернопільською державною нотаріальною конторою за № 280/2000 після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та з Першої тернопільської державної нотаріальної контори спадкова справа заведена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того в підготовчому судовому засіданні за клопотанням позивача ОСОБА_1 було залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився однак подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.
Представник відповідача Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився однак подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про одруження №17, виданого відділом актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ СРСР 30 листопада 1945 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Тернопільським бюро записів громадянського стану 05 червня 1970 року.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Тернопільським відділом запису актів громадянського стану 12 вересня 1987 року підтверджується, що батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради.

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ТР №012217, виданого 04 червня 1997 року Смиковецькою сільською радою народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 належить земельна ділянка з цільовим призначенням для садівництва, площею, 0,061 га, яка розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

З матеріалів спадкової справи №280 заведеної Першою тернопільською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_3 склав заповіт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 .
19 травня 2000 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий автомобіль, за реєстровим №5-1335 від 19 травня 2000 року, після померлого чоловіка - ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 17 червня 2013 року.

Згідно довідки виданої приватним підприємством «Сонячне» 12 грудня 2013 року ОСОБА_1 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом із його матір`ю, ОСОБА_4 , яка проживала та була зареєстрована за вказаною адресою з 28 грудня 1981 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьком ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований за вказаною адресою з 28 грудня 1981 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцями, які мали право на обов`язкову частку у спадщині були дружина померлого ОСОБА_4 та дочка померлого ОСОБА_5 , які подали заяви про відмову від прийняття спадщини.

Згідно заяви від 23 листопада 2013 року ОСОБА_1 відмовився від обов`язкової частки майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , в користь ОСОБА_2 , та прийняв все інше майно, яке залишилося за законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Враховуючи дату смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) порядок спадкування його майна регулюється нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як встановлено в судовому засіданні спадкування належної ОСОБА_3 земельної ділянки не охоплювалося умовами заповітів, тому її спадкування відбувалося за законом.

За умовами ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, другий з подружжя та батьки померлого.

Згідно ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної дії, щодо прийняття спадщини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняв у спадщину за законом спірну земельну ділянку та фактично вступив в управління вказаним спадковим майном, а саме земельну ділянку площею 0,061 гектарів з цільовим призначенням для садівництва, кадастровий номер :02:001:3290, яка розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, які б прийняли у спадок вищевказану земельну ділянку судом не встановлено.

Вказаний факт підтверджується також відповідачем ОСОБА_2 згідно поданої останнім заяви про визнання позову.

За умовами ст. 14 «Закону України «Про власність», громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину (Стаття 14 в редакції Закону N 3180-12 від 05 травня 1993 року).

Згідно ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки у зв`язку із прийняттям спадщини.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Постановою нотаріуса від 25 липня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що позивач, проживав із спадкодавцем на момент смерті, прийняв у спадщину за законом спірну земельну ділянку та фактично вступив в управління вказаним спадковим майном, інших спадкоємців, які б прийняли у спадщину спірне майно після померлого ОСОБА_3 не має, однак позивач позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,061 гектарів з цільовим призначенням для садівництва, кадастровий номер :02:001:3290, яка розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 81, 82, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 16 ЦК України, ст.ст. 254, 525, 529, 549, 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 81, 125 ЗК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,061 гектарів з цільовим призначенням для садівництва, кадастровий номер :02:001:3290, яка розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 .
Відповідач: Смиковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 14052940, місцезнаходження: вул. л. Українки, 1, с. Смиківці, Тернопільський район, Тернопільська область.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак