Справа № 629/740/19
Провадження № 2/629/715/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Харківської області, Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Прокуратури Харківської області, Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, в якій просить стягнути на його користь з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на відшкодування компенсації розміру заробітку та інших грошових доходів 650988 грн., на відшкодування моральної шкоди - 6509880 грн. Позов обґрунтовує тим, що 23.02.2006 року його було затримано в рамках порушеної 06.02.2006 року кримінальної справи за ст.186 ч.2 КК України. 24.02.2006 року йому було пред'явлено обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та продовжено строк затримання до 10 діб. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 03.03.2006 року його звільнено з-під варти та обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд. 28.04.2006 року кримінальну справу за ч.3 ст.187 КК України відносно нього направлено до Зміївського районного суду Харківської області. Постановою даного суду від 29.04.2008 року кримінальну справу направлено прокурору Зміївського району Харківської області для проведення додаткового розслідування, міру запобіжного заходу обвинуваченому залишено у виді підписки про невиїзд. З наданої відповіді з прокуратури Харківської області від 18.05.2018 року йому стало відомо, що в результаті додаткового розслідування змінено кваліфікацію на ст.356 КК України та стосовно нього слідчим відділом Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області 20.09.2010 року прийнято рішення про припинення кримінального переслідування у звязку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.356 КК України. Копій відповідних постанов про перекваліфікацію злочину та про припинення кримінального переслідування він не отримав. Також він не отримав офіційного повідомлення про скасування відносно нього запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд. Отже, внаслідок незаконного притягнення його як обвинуваченого в особливо тяжкому злочині, передбаченому ч.3 ст.87 КК України, та безпідставному застосуванню відносно нього запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, позивач вважає, що має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, яке виникає в силу прямої вказівки закону, а саме ст.1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.175 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 4,5,10,14 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди у зазначених випадках та її розмір вирішується за заявою громадянина ухвалою суду першої інстанції, який розглядав кримінальну справу або якому вона мала бути підсудна. Розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Разом з цим, відповідно до ст.1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Законом передбачено вичерпний перелік підстав для відшкодування шкоди, яку завдано фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, проте позивачем в позовній заяві не наведено, передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої органом досудового розслідування.

Враховуючи викладене, відповідно до положень частини шостої ст. 175 ЦПК України, для правильного вирішення спору позивачеві ОСОБА_1 у позовній заяві слід зазначити: в чому полягає завдана йому моральна шкода; якими конкретними неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно позивачеві; з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується; чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру.

В силу вимог ч.3,4 ст.175 ЦПК України позовна заява, окрім іншого, повинна містити: якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Вищезазначені вимоги закону позивачем не виконано, в звязку з чим йому надається можливість у строк, встановлений цією ухвалою, конкретизувати позовні вимоги щодо кожного з відповідачів, оскільки у позові зазначено трьох відповідачів, а вимоги предявлено лише до одного з них - Державної казначейської служби України; зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; за необхідності зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, оскільки відповідно до ст.134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат; зазначити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначити підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Враховуючи, що за правилами, встановленими ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї, а також, що відповідно до ч.1 с.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, позивачу надається можливість у строк, встановлений цією ухвалою, додати до позовної заяви всі наявні у нього докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

За таких обставин, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, суддя відповідно до ст.185 ЦПК України вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.175,177,185,258,260 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Харківської області, Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність протягом десяти днів з моменту отримання ухвали виправити недоліки заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Ткаченко