гСправа № 358/582/19 Провадження № 2/358/394/19
10 жовтня 2019 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 березня 2017 року між ним та відповідачкою по справі ОСОБА_2 було укладено договір позики, предметом якого було передання в позику коштів в розмірі 3000 доларів США зі строком повернення до 20.12.2017. Відсоткова ставка за користування коштами - 4% (чотири відсотки) на місяць, нарахування яких в разі прострочення строку повернення продовжується до моменту погашення всієї заборгованості.
Згодом, 12 травня 2017 року було укладено ще один договір позики, за яким було передано ОСОБА_2 2000 доларів США. Строк повернення позики - за вимогою. Відсоткова ставка за користування коштами - 4% (чотири відсотки) на місяць.
На підтвердження укладення договорів позики та його умов боржником ОСОБА_2 була надано та підписано дві розписки.
Станом на 18.04.2019 кошти позичальником повернено не було, що є свідченням прострочення боржника. Причини прострочення невідомі, так як відповідачка ігнорує будь-які контакти з позивачем, кошти не повертає, відсотки не сплачує, пропозицій досягти домовленостей для уникнення судового спору не надходило.
По закінченню зазначеного строку та після неодноразових звернень позивача з проханням повернути борг, відповідачка в добровільному порядку суми позики не повернула.
Посилаючись на положення ст.ст. 625, 1046-1049 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги.
Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, але в судове засідання повторно не з`явилася і причини неявки суду не повідомила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Із копії розписки від 20 березня 2017 року вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики згідно якого ОСОБА_2 20 березня 2017 року отримала в борг у ОСОБА_1 гроші у розмірі 3000 доларів США зі строком повернення до 20.12.2017. Відсоткова ставка за користування коштами - 4% (чотири відсотки) на місяць, нарахування яких в разі прострочення строку повернення продовжується до моменту погашення всієї заборгованості.
Згідно копії розписки від 12 травня 2017 року вбачається, що між позивачем та відповідачкою було укладено ще один договір позики, за яким відповідачці було передано 2000 доларів США. Строк повернення позики - за вимогою. Відсоткова ставка за користування коштами - 4% (чотири відсотки) на місяць.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в Постанові від 16 січня 2019 року (справа № 373/2054/16-ц), заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Оскільки зобов`язання повернути борг відповідачем не виконане, то є законні підстави для задоволення позову з урахуванням положень ст.ст. 1046, 1048, 1049 ЦК України.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 246, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов