РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2625/18

04 березня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Представник Органу опіки і піклування Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 є матірю малолітньої дитини ОСОБА_3, 22.12.2012 р. н. Відповідач не виконує свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання свого сина, вчиняє відносно нього фізичне насильство. Доглядом та вихованням дитини займається його бабуся ОСОБА_4

З 2017 року сімя ОСОБА_2 перебуває на обліку у Підлужненській сільській раді, як сімя, що опинилася у складних життєвих обставинах у звязку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обовязків.

Сімя проживає в будинку площею 66 м кв., житло складається з однієї житлової кімнати, кухні та веранди. Санітарний стан приміщення незадовільний.

Матір дитини в зареєстрованому шлюбі не перебувала, ніде не працює і не бажає працювати, веде аморальний спосіб життя, має схильність до вживання спиртних напоїв та проведення часу в сумнівних компаніях. За час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, авторитетом та повагою в односельчан не користується, участі в громадському житті села не бере, вихованням дитини не займається. Дитина утримується за рахунок коштів, які відповідач отримує як соціальні виплати.

Відповідач не бажає виконувати свої обовязки щодо виховання та утримання дитини. Своєю поведінкою завдає шкоду психічному та фізичному здоровю дитини.

Рішенням виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №52 від 20.09.2018 року малолітню дитину ОСОБА_3 було відібрано від матері ОСОБА_2 у звязку із виникненням загрози життю та здоровю дитини.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позивач просить суд позбавити її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 та стягнути з відповідача аліменти на його утримання.

Ухвалою судді Костопільського районного суду від 14.11.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, зазначила, що належним чином виконує свої батьківські обов"язки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка головний спеціаліст служби у справах дітей Костопільської районної державної адміністрації ОСОБА_5 пояснила, що відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не підтримує належні матеріально - побутові умови для повноцінного фізичного та розумового розвитку сина. Дитина про маму взагалі не згадує, повертатися до неї не хоче, згадує тільки бабусю.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила всі обставини викладені в позовній заяві та пояснила, що відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає, дитиною не цікавиться, веде аморальний спосіб життя.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матірю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ГЮ №183334, виданим 04.01.2013 року Виконавчим комітетом Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області.

Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню сина, не турбується про його фізичний і духовний розвиток, схильна до вживання алкогольних напоїв, своєю поведінкою завдає шкоду психічному та фізичному здоровю дитини, що стало підставою розгляду питання про негайне відібрання дитини на виконкомі Підлужненської сільської ради.

Фахівцями Виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області з відповідачкою ОСОБА_2 проводилися профілактичні заходи з метою формування здорового способу життя матері.

Рішенням виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №18 від 20.04.2017 року ОСОБА_2 була попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обовязків, крім того, її було зобовязано до 01.05.2017 року створити та постійно підтримувати належні матеріально - побутові умови для повноцінного фізичного та розумового розвитку сина, протягом травня 2017 року пройти повне медичне обстеження у лікаря нарколога, вести здоровий спосіб життя, виготовити паспорт громадянина України та до 01.06.2017 року працевлаштуватись або стати на облік в районний центр зайнятості. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 вказані зобовязання не виконала, потреби дитини в догляді не задовольнила, не створила належних умов для проживання, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 14.07.2017 року.

Рішенням Виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №36 від 20.07.2017 року ОСОБА_2 було попереджено про відповідальність за неналежне виховання малолітнього сина та про можливе відібрання дитини у разі неналежного виконання батьківських обовязків та надано місячний термін для налагодження побуту.

20 серпня 2017 року відповідач подала до сільської ради листа, в якому зобовязувалася до 01 вересня 2017 року створити належні умови для виховання сина.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 16.08.2017 року відповідач ОСОБА_2 намагалася створити належні умови для проживання дитини, стала більше приділяти уваги вихованню сина, однак надалі взяті на себе зобовязання припинила виконувати.

При проведенні планової перевірки 22.03.2018 року фахівцями виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області було встановлено, що ОСОБА_2 має схильність до зловживання спиртними напоями, проводить час в сумнівних компаніях, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 22.03.2018 року.

ОСОБА_5 того, актом обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 12.06.2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 18.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує батьківські обовязки, зловживає спиртними напоями, не працює, вільний час проводить в сумнівних компаніях, за дитиною здійснює догляд бабуся ОСОБА_4 Висновком комісії ОСОБА_2 зобовязано більше приділяти уваги вихованню сина, створити належні побутові умови, стати на облік до лікаря нарколога, працевлаштуватися.

Як вбачається з інформації завідувача Підлужненського дошкільного навчального закладу «Калинка» дітей загального розвитку Підлужненської сільської ради 18.09.2018 року ОСОБА_2 забирала дитину з садочка в стані алкогольного спяніння. 19.09.2018 року дитину в садочок привела учениця 2 класу. Дитина була в неохайному вигляді, на лиці були подряпини. Хлопчик пояснив, що його побила мама, коли в них вдома була сварка.

Рішенням виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №52 від 20.09.2018 року малолітню дитину ОСОБА_3 було відібрано від матері ОСОБА_2 у звязку із виникненням загрози життю та здоровю дитини.

Згідно медичної довідки, виданої 26.09.2018 року Великолюбаською амбулаторією загальної практики сімейної медицини при огляді малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього було виявлено дефіцит маси тіла та ряд інших супутніх захворювань.

Згідно характеристики, виданої ДОП сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_7 від 26.09.2018 року на ОСОБА_2 вбачається, що вона зловживає спиртними напоями, повагою та авторитетом серед сусідів та односельчан не користується. В нічну пору доби неодноразово була помічена в сумнівних компаніях, у громадському житті села участі не приймає. По місцю проживання в загальному характеризується негативно.

ОСОБА_5 того, згідно характеристики, виданої Підлужненською сільською радою Костопільського району, Рівненської області, вбачається, що ОСОБА_2 не одружена, ніде не працює, за час проживання на підвідомчій території зарекомендувала себе з негативної сторони, має схильність до вживання спиртних напоїв, авторитетом та повагою в односельчан не користується, участі в громадському житті села не бере, веде аморальний спосіб життя, вільний час проводить в сумнівних компаніях. Сімя ОСОБА_2 перебуває на обліку в сільській раді, як сімя, яка опинилася у складних життєвих обставинах у звязку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обовязків.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №1231(02-17) від 26.09.2018 року, складеного на підставі рішення виконкому Підлужненської сільської ради №52 від 20.09.2018 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини», орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона не виконує батьківські обовязки щодо виховання та утримання сина, не цікавиться його життям та здоровям, духовним та моральним розвитком, вчиняє відносно дитини фізичне насильство, веде аморальний спосіб життя, має схильність до вживання спиртних напоїв, вільний час проводить у сумнівних компаніях. На зауваження та попередження виконкому не реагує.

Зібрані матеріали справи, а саме рішення виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №18 від 20.04.2017 року про стан виконання ОСОБА_2 батьківських обовязків, акт обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 12.04.2017 року, акт обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 14.07.2017 року, рішення виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №36 від 20.07.2017 року, акт обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 16.08.2017 року, рішення виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №44 від 17.08.2017 року, акт обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 22.03.2018 року, акт обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 12.06.2018 року, акт обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 18.09.2018 року, інформація завідувача ДНЗ ОСОБА_8, медична довідка від 26.09.2018 року, видана Великолюбаською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, довідка характеристика, видана 26.09.2018 року ДОП сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_7, характеристика з місця проживання № 1052/02-17 від 26.09.2018 року, видана Підлужненською сільською радою на ОСОБА_2, рішення виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області №52 від 20.09.2018 року, висновок органу опіки та піклування Підлужненської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 №1231(02-17) від 26.09.2018 року, вказують на те, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям та здоров'ям своєї дитини, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Неналежне виховання малолітнього ОСОБА_3 є наслідком безвідповідальності матері та нездатність її у вирішенні життєвих труднощів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матір не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема: не забезпечує його матеріально, не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, не займається його вихованням, не піклується про його здоровя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як нехтування своїми обов'язками зі сторони матері та самоусунення від виконання батьківських обовязків.

Відсутність з боку матері піклування про здоровя, фізичний, духовний, моральний розвиток та виховання дитини, відсутність матеріального забезпечення, судом розцінюється як винна поведінка матері.

Згідно ст.164 Сімейного кодексу України батьки, які ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей можуть бути позбавленні батьківських прав.

Тому суд вважає, що ухилення відповідача від належного виконання своїх обовязків по вихованню дитини, її матеріального забезпечення є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Із урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно статтей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Суд вважає доведеним, що не спростовано і самою відповідачкою, що остання протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, не піклується про нього, не забезпечує його матеріально, і в подальшому не має наміру цього робити. Дитина утримується за рахунок соціальних виплат.

Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року становить 2027 грн.

Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище відповідача, яка на даний час не працює, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах дитини, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітної дитини ОСОБА_3 та стягнути аліменти на його утримання.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 180-182, 183, 191, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 12, 141, 258, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", суд

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки і піклування Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 вересня 2018 року (дата подачі позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

Орган опіки і піклування Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області (місце знаходження с. Підлужне, вул. Ю. Жилки, 8, Костопільський р-н., Рівненська обл.), .

Відповідач:

ОСОБА_2, (жителька с. Велика Любаша, вул. Лугова, 61, Костопільський р-н, Рівненська обл.), ІПН:НОМЕР_1.

Повне рішення складено

07 березня 2019 року

СуддяОСОБА_9