04.09.2019 Єдиний унікальний номер 205/3096/19
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/3096/2019
Номер провадження: 2/205/1721/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на автомобіль,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на автомобіль.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 , 20.12.2013 року придбав у ОСОБА_3 (далі- Відповідач), автомобіль «BMW X5», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова знищено кустарно, тип ТЗ легковий універсал, зареєстрованого в МРЕВ-1 м. Києва УДАІ ГУ МВС України 05.08.2004 року, свідоцтво транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 (далі Відповідач -2). У підтвердження цієї угоди відповідач надав позивачу розписку від 20.12.2013 року про те, що він отримав від позивача за придбаний автомобіль 10 000 (десять тисяч) доларів США 00 центів, та відповідно до розписки позивач зазначає, що він повністю розрахувався з продавцем по умовам укладеного між ними договору купівлі продажу вищевказаного автомобіля, яку було оформлено розпискою. Однак, автомобіль «BMW X5», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , не був переоформлений на позивача з вини відповідача, який під час укладання договору купівлі продажу зобов`язався в подальшому переоформити автомобіль на ім`я позивача, однак не зробив цього і по теперішній час. В той час як позивач зазначає, що з його сторони були виконані умови договору в повному обсязі, сплачені кошти за автомобіль, про що зазначено в розписці.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду та просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на автомобіль «BMW X5», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова знищено кустарно, тип ТЗ легковий універсал, зареєстрованого в МРЕВ-1 м. Києва УДАІ ГУ МВС України 05.08.2004 року, свідоцтво транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві.

Відповідач -1 - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова повістка, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи.

Відповідач -2 - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.32).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позову з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідне речове право на автомобіль «BMW X5», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова знищено кустарно, тип ТЗ легковий універсал є зареєстрованим за ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого МРЕВ-1 УДАІ МВС України м. Київ, 05.08.2004 року (а.с.9-10).

Судом також встановлено, що 20 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки автомобіль «BMW X5», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова знищено кустарно, тип ТЗ легковий універсал, зареєстрованого в МРЕВ-1 м. Києва УДАІ ГУ МВС України 05.08.2004 року, свідоцтво транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.8).

Оглядом вказаного договору встановлено, що останній укладено шляхом складання розписки за простою письмовою формою. Сторонами визнано, що такий договір процедуру нотаріального посвідчення не проходив, державна реєстрація змін власника рухомого майна після складання такої розписки проведена також не була.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом .

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена чинним на час виникнення правовідносин між сторонами Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 N 1388.

Відповідно до п.1 Порядку встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типі, марок чи моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень (п.2 Порядку).

У пункті 3 Порядку зазначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що особи, які порушують цей Порядок, несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктом 6 Порядку визначено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно - екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції (далі підрозділи Державтоінспекції).

Згідно п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Пунктом 8 Порядку передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін`юстом, Мінпромполітики, закон Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність цьому конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

В абзаці 2 п.8 Порядку наведено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, якими є: довідка-рахунок, договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування згоди з нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб, митна декларація, акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків (абз.5 п.8 Порядку).

Як вбачається, зазначеним Порядком встановлено спеціальний порядок державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, обов`язок власників чи їх представників зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання), що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, сплату власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

За таких обставин, договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами в даній справі підлягав укладенню не лише в письмовій формі, а у формі визначеною в абзаці 2 п.8 Порядку, та наступній державній реєстрації.

При цьому з аналізу наведених норм права вбачається, що договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним лише з моменту його державної реєстрації.

Незважаючи на те, що наданий позивачем договір купівлі-продажу транспортного засобу, вчинений у письмовій формі, у ньому є підписи двох сторін продавцем і покупцем, проте він не засвідчений підписом відповідної посадової особи, не скріплений печаткою, а тому не може вважатись таким який би містив усі істотні умови, необхідні для чинності такого договору.

Крім того, у встановленому порядку позивач не зареєстрував його за собою.

Таким чином, наданий договір купівлі-продажу автомобіля не може бути визнаний укладеним, а відповідно, відсутні підстави вважати, що позивач набув право власності на автомобіль у встановленому законом порядку. При цьому суд не може захищати права які не ґрунтуються на законі.

Враховуючи наведене, суд встановив, що момент вчинення вищезазначеного правочину відповідно до ст. 210 ЦК України пов`язується із державною реєстрацією, тому він не є укладеним і не створює прав і обов`язків для сторін, а тому відсутні підстави вважати, що позивач набув право власності на автомобіль у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України, частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", згідно із ст. 210 та ст. 640 ЦК України, не вважається вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Підстави з яких заявлено позов в тому числі з врахуванням положень ст. 328 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки суду не було надано на підтвердження укладення правочину жодного з документів, передбачених п. 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року.

Договір підписаний сторонами у справі не засвідчений нотаріально і не є документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація транспортного засобу, що підтверджує правомірність його придбання.

Позивачем фактично не доведено допустимими і належними доказами законні підстави набуття ним права власності на спірний автомобіль, на які він посилається, а відсутність державної реєстрації переходу права власності на даний автомобіль, яка є обов`язковою в даному випадку, дає підстави для висновку, що договір купівлі-продажу автомобіля не є вчиненим.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі 61-8572св19.

Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими, а тому в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на Позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251, 1252, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на автомобіль відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан