ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1253/17
Провадження № 22-ц/4820/1650/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року та ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року, суддя Бондар О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Кам`янець-Подільський електромеханічний завод» про стягнення недорахованих та невиплачених коштів,

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзДВ «Кам`янець-Подільський електромеханічний завод» про стягнення недорахованих та невиплачених коштів за період тимчасової непрацездатності (п`ять робочих днів вересня 1989 р.) в сумі 42 карбованці 86 копійок, що станом на 01.01.2017 року становить 817 гривень 77 копійок.

В обґрунтування позову зазначив, що підприємством йому було помилково не нараховано та не виплачено кошти за період тимчасової непрацездатності, а саме за п`ять робочих днів вересня 1989 року в сумі 42 карбованці 86 копійок, що станом на 01.01.2017 року становить 817 гривень 77 копійок.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року в задоволені позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року виправлено описку в резолютивній частині рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року та зазначено вірно відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Кам`янець-Подільський електромеханічний завод» (32302, м. Кам`янець-Подільський, вул. Хмельницьке шосе, 32, ).

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення та ухвалу скасувати і задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування скарг зазначив, що згідно закону відповідач мав нарахувати та виплатити кошти, відповідно до листка тимчасової непрацездатності за п`ять робочих днів, виходячи з розміру середнього заробітку а не з посадового окладу.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції проведений у порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази в справі, враховуючи зміст позовних вимог та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційних скарг виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 30.12.1974 року по 26.06.2004 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Кам`янець-Подільським електромеханічним заводом, правонаступником якого є ТзДВ «Кам`янець-Подільський електромеханічний завод», працюючи на різних посадах, в тому числі інженером ВПМ.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 16 грудня 2011 року встановлено, що наказом № 434 від 22 вересня 1989 року позивача тимчасово було переведено строком на два місяці з 25 вересня 1989 року по 25 листопада 1989 року на будівництво багатоквартирного будинку для виконання робіт по благоустрою території, внутрішнього оздоблення, монтажу теплотраси і земельних робіт з оплатою згідно виданого наряду з доплатою до середньомісячного заробітку за попереднім місцем роботи при виконанні норм виробітки. Судом також було зазначено про те, що Кам`янець - Подільським електромеханічним заводом не було виплачено позивачу доплату до середньомісячного заробітку за його роботу на будівництві з 25 вересня 1989 року по 25 листопада 1989 року в розмірі 566 крб. 28 коп.

Відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 16 грудня 2011 року, встановлено, що ОСОБА_1 протягом вересня 1989 року працював і за період його роботи з Кам`янець - Подільського електромеханічного заводу стягнуто заробітну плату, в той же час позивачем не було надано суду доказів його непрацездатності протягом з 25 вересня 1989 року по 01 жовтня 1989 року.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, а саме з рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 16 грудня 2011 року, що наказом № 434 від 22 вересня 1989 року ОСОБА_1 тимчасово було переведено строком на два місяці з 25 вересня 1989 року по 25 листопада 1989 року на будівництво багатоквартирного будинку для виконання робіт по благоустрою території, внутрішнього оздоблення, монтажу теплотраси і земельних робіт з оплатою згідно виданого наряду з доплатою до середньомісячного заробітку за попереднім місцем роботи при виконанні норм виробітки. При цьому Кам`янець - Подільським електромеханічним заводом не було виплачено позивачу доплату до середньомісячного заробітку за його роботу на будівництві з 25 вересня 1989 року по 25 листопада 1989 року в розмірі 566 крб. 28 коп.

Згідно довідки ТзДВ «Кам`янець - Подільський електромеханічний завод» від 17 березня 2016 року за № 16/12 у вересні 1989 року позивачу було нараховано та виплачено 47,64 крб. за оплату лікарняних листків. З цієї ж довідки також вбачається, що в жовтні 1989 року раніше виплачені 47,64 крб. за оплату лікарняних листків було відраховано з заробітної плати позивача за жовтень 1989 року.

Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву відповідача, згідно відомостей про нарахування заробітної плати у вересні 1989 року ОСОБА_1 було нараховано 47,64 крб. по виплаті лікарняних, однак при нарахуванні заробітної плати за жовтень 1989 року вказані кошти були вирахувані, як помилково сплачені, що узгоджується із встановленими вище обставинами справи.

В той же час матеріали справи не містять доказів щодо тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 у вересні 1989 року, у зв`язку з чим йому підлягали б нарахуванню відповідні соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року та ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Судді