ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/18645/17

Апеляційне провадження № 22-ц/813/219/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря-Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_7,

відповідач 1-ОСОБА_8,

ввідповідач 2-ОСОБА_9,

ввідповідач 3- ОСОБА_5,

представник відповідачів ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2018 року у складі судді Целуха А.П.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про стягнення з них солідарно 2 282 275,5 грн. боргу за договором позики у вигляді розписки, та в подальшому-із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 26 червня 2018 року заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення автомийки по АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у рівних частках, по 1/2 частині - кожному, на підставі договорів купівлі-продажу від 14 липня 2016року, до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

У листопаді 2018 року представник відповідачів ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову вжитих вищевказаною ухвалою суду, посилаючись на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 купили по 1/2 частині приміщення автомийки у ОСОБА_10, повністю розрахувались за свої частки та набули на них право власності у встановленому законом порядку, боргові відносини із позивачем у них відсутні.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2018 року зазначену заяву задоволено та скасовано арешт на нежитлове приміщення автомийки, накладений ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 26 червня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу про скасування заходів забезпечення позову скасувати та залишитиухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 26 червня 2018 року в законній силі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів ОСОБА_11 просить залишити її без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

Сторони та їх представники, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, що відповідно до правил ч.2ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 26 червня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що:

-нежитлове приміщення автомийки по АДРЕСА_1

належить на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у рівних частках на підставі договору купівлі-продажу №867 та №869 від 14 липня 2016 року, укладеному з ОСОБА_10;

- на даний час не встановлено та не підтверджено жодним доказом, що між

відповідачами ОСОБА_9, ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_7 існує спір, що унеможливлює продовження заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, які повинні випливати із суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до правил п.1ч.1ст.151 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3ст.151 ЦПК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 3, 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона обґрунтована тим, що:

-у липні 2014 року позивачем із ОСОБА_8 була завершена відбудова

нежитлового приміщення автомийки по АДРЕСА_1 та з останнім, який займався реєстрацією та оформленням права власності на зазначений об'єкт нерухомості, була усна домовленість про оформлення права власності на ОСОБА_10 та ОСОБА_7;

- ОСОБА_8 у своїй розписці від 10 листопада 2014 року підтвердив, що 50%

вартості вказаної автомийки належить ОСОБА_7, що всі питання про ціну, продаж і реалізацію вказаної нерухомості ОСОБА_8 зобов'язався проводити спільно з ОСОБА_7

-в серпні 2016 року ОСОБА_8 повідомив позивача про те, що за 170 000

доларів США є покупець на приміщення вказаної вище автомийки;

-у вересні 2017 року позивачу стало відомо, що право власності на приміщення

автомийки було передано ОСОБА_9 та ОСОБА_5

Апеляційним судом встановлено, що 14 липня 2016 року між ОСОБА_12, яка діяла від імені та за дорученням ОСОБА_10 та відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 були укладені два (по одному із кожним) нотаріально посвідчених договори купівлі-продажу 1/2 частки нежитлових приміщень автомийки.

Вимога про визнання вказаних договорів купівлі-продажу автомийки недійсними позивачем не заявлялася.

Таким чином із позовної заяви та доданих до неї документів випливало, що у позивача дійсно виник спір про стягнення грошових коштів лише із відповідачем ОСОБА_8

Будь-якого дійсного спору ОСОБА_7 з відповідачами ОСОБА_9 та ОСОБА_5 із змісту позовної заяви та доданих до неї документів не існувало, а тому суд першої інстанції обґрунтовано скасував заходи забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги даний висновок суду першої інстанції не спростовують.

Зважаючи на викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування з наведених у апеляційній скарзі доводів не вбачається.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 березня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков