№2/242/1348/19
№242/4790/19
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2019 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Капітонов В.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.08.2019 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України та позивачу надано строк десять днів для усунення недоліків.

09.09.2019 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла змінена позовна заява.

Тобто, позивач фактично на усунення недоліків надав суду нову позовну заяву де, окрім іншого змінив позовні вимоги.

На виконання ухвали суду від 28.08.2019 року у позовній заяві позивач зазначив реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта позивача, відомі номери засобів зв`язку, а також ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Разом з тим, у порушення вимог п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову, яка у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, що стягується.

У порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено відомості щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

У порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позові відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Частиною 4 ст. 175 ЦПК України визначено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивач у своєму позові не зазначає підстав звільнення від сплати судового збору, також позивач не надала суду докази що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, визначеному ухвалою суду від 28.08.2019 року.

Клопотань в порядку ст.136 ЦПК України про відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати від позивача до суду не надходило.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач на виконання ухвали суду від 28.08.2019 року не усунув зазначені недоліки, що є підставою для визнання даної позовної заяви неподаною та вирішення питання про повернення позовної заяви позивачеві на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд також враховує вимоги Конституції України та практику Європейського Суду.

Так, Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Стаття 185 ЦПК України зазначає що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В даному випадку, суд повертає позовну заяву позивачеві, оскільки вона не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, та позивач з урахуванням викладених мотивів суду частково усунув зазначені в ухвалі суду від 28.08.2019 року недоліки. Разом з тим, позивач не усунув визначені в ухвалі суду недоліки, які перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі. Чинне законодавство не перешкоджає особі та не позбавляє її права, після усунення недоліків, що були підставою для повернення позову, повторно звернутися до суду із відповідною позовною заявою.

Отже, враховуючи норми Конституції України, а також норми міжнародного права, повернення даної позовної заяви, яка не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, не перешкоджає доступу позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи, шляхом подачі нового позову із усуненням умов, що були підставою для його повернення.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу ОСОБА_1 .

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу про повернення заяви направити позивачу разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя В.І.Капітонов