КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року

справа 185/5812/17-ц

провадження № 22-ц/824/11502/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Щербенко А.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року ухваленого під головуванням судді Соколова О.М. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заочним рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між громадянами ОСОБА_1 та ( ОСОБА_2) ОСОБА_2 .

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в мотивувальній та резолютивній частинах.

Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою обставини, що мають значення для справи: з якого часу між сторонами припинились шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. В рішенні не зазначено, що сторонам був наданий час для примирення, наявність у подружжя трьох синів, яких забезпечує позивач, та відсутність спору між сторонами у вихованні дітей та визначенні їх місця проживання.

Клопотання позивача розв`язані з порушенням вимог ЦПК України.

Вказує, що в резолютивній частині рішення допущено помилку, вважає, має бути вказано « ОСОБА_2 » без зазначення іншого прізвища - ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилась про дату час там місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не підтримуються , шлюб фактично розпався, сім`я носить формальний характер.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

За змістом ч.3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 30.10.1998 року між громадянами ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ( ОСОБА_2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 717.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо та втратили один до одного почуття поваги і любові.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В рішенні суду першої інстанції викладені підстави позовних вимог ОСОБА_1 , його міркування щодо причин припинення шлюбних відносин з позивачкою.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11від 21 грудня 2007 року зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови , якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного із них чи інтересам їх дітей. І цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини -інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.11 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»№ 11 від 21 грудня 2007 року рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 265 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим и неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Як слідує з оскаржуваного рішення, у ньому зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, причини фактичного його припинення, обґрунтовані висновки з приводу заявлених вимог. У резолютивній частині рішення наведено відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Судом також враховано наявність у подружжя дітей, у зв`язку з чим сторонам було надано час для примирення.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 своїх пояснень з приводу обставин часу припинення шлюбу до суду не надавала, тому встановлення часу фактичного припинення шлюбу лише з пояснень позивача не може бути достовірним.

Статтею 265 ЦПК України передбачено, що в описовій частині рішення зазначаються, зокрема, заяви, клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи у розумні строки; клопотання про постановлення окремої ухвали відносно ОСОБА_2 , клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч. 2 п.2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Рішення суду не містить зміст заявлених клопотань, разом з тим це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

У резолютивній частині рішення наведено всі відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу у відповідних органах. Доводи апеляційної скарги щодо зміни резолютивної частини рішення, шляхом виключення дошлюбного прізвища відповідачки, не впливає на правильність рішення .

Враховуючи викладене, при встановленні обставин справи та ухваленні рішення, судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права. Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-383 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст виготовлено 10.10.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді