Провадження № 2-о/761/65/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Токач М.С.,

за участі:

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

заінтересованої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку окремого провадження в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд винести обмежувальний припис ОСОБА_3 строком на 6 (шість) місяців, яким: обмежити ОСОБА_3 спілкування з постраждалими дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5, шляхом заздалегідь узгодженого та встановленого графіку і в обов'язковій присутності матері ОСОБА_1; заборонити ОСОБА_3, з'являтися чи наближатися на визначену відстань в межах прибудинкової території до місця проживання ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5, за адресою; АДРЕСА_1, а також з'являтися чи наближатися в межах прибудинкової території до будинку моєї матері ОСОБА_6 де часто перебувають діти, за адресою: АДРЕСА_2; заборонити ОСОБА_3 особисто без присутності матері ОСОБА_1 відвідувати та забирати дітей, а саме: ОСОБА_4 в Спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 112 імені Т. Шевченка з поглибленим вивченням іноземних мов, за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 78; ОСОБА_5 в дитячому садочку № 262 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 84.

Подану заяву мотивує тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у останніх народились діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5. Заявник зазначає, що ОСОБА_3 є кривдником, який свідомо вчиняв дії, що мають ознаки домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1, свідками яких були і їхні малолітні діти. На підставі викладеного звернувся до сузу із відповідною заявою.

В судовому засіданні заявник та його представника підтримали подану заяву, просили її задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Заінтересована особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, заінтересованої особи ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається матеріалів справи, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у розмірі 2500 грн. щомісячно.

Зазначене рішення змінено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року в частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у розмірі Ѕ частини від заробітку (доходу) батька.

Як стверджує заявник, вона є постраждалою особою від дій ОСОБА_3, які мають ознаки психологічного насильства.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя; особи, які мають спільну дитину (дітей).

Звертаючись до суду за захистом прав і інтересів, які порушенні від домашнього насильства, шляхом видачі обмежувального припису відносно особи ОСОБА_4, має місце посилання заявника на те, що заінтересованою особою вчинялись щодо заявника фізичне та психологічне насильство.

Статтею 1 ЗУ «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено наступні терміни, зокрема:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 21 ЦПК України, постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Згідно Висновку від 12 травня 2017 року, ст. ДОП Голосіївського УН ГУНП у м. Києві за заявою ОСОБА_3, в ньому зокрема зазначено, що колишній чоловік, з яким вона розлучена на протязі двох років, погрожував її фізичною розправою, хапав за руки та не хотів покидати її квартиру. Колишній чоловік ОСОБА_3, від дачі пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України.

Як вбачається із відповіді Голосіївського УП ГУНП на звернення ОСОБА_1, щодо надання інформації викликів здійснених за адресою: АДРЕСА_1 від 21.05. 2018 року, зазначено наступні звернення заявника: ЄО 14587 від 30 квітня 2014 року, звернення ОСОБА_1, стосовно побиття її чоловіком; ЄО 28149 від 10 травня 2017 року, звернення ОСОБА_6 (матір заявниці ОСОБА_1.) стосовно побиття її дочки ОСОБА_1 чоловіком; ЄО 19361 від 02 квітня 2018 року, надійшло по спецлінії «102» звернення ОСОБА_6, стосовно конфлікту її дочки ОСОБА_1, з її чоловіком; ЄО 22760 від 15 квітня 2018 року, звернення ОСОБА_1, стосовно пошкодження її автомобіля колишнім чоловіком; ЄО 23555 від 18 квітня 2018 року, звернення ОСОБА_1, стосовно конфлікту з колишнім чоловіком.

Всі ці матеріали списані до справи Управління поліції і жодного рішення по даним зверненням стосовно притягнення ОСОБА_3 не прийнято. За результатами розгляду наведених вище звернень органи поліції вбачають цивільно-правові відносини і радять звертатися до суду.

У Довідці від 26 квітня 2018, що видана Голосіївським УП ГУНП у м. Києві на ім'я ОСОБА_1, зокрема зазначено, що 15 квітня 2018 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 60-А, її колишній чоловік ОСОБА_3, пошкодив її автомобіль «Кіа Ceed» д.н.з. НОМЕР_4, чорного кольору, 2018 року випуску, у вигляді подряпин та вм'ятини стійки з лівої сторони, та відірваний передній склоочисник. Також зазначено, що за даним фактом проводиться всебічна перевірка.

Згідно Висновку № 11/08-19 експертного дослідження від 27 серпня 2018 року, складеного психологом Центру психологічної експертизи ІАДСО ОСОБА_9, базову потребу в безпеці й турботі ОСОБА_4 забезпечує матір - ОСОБА_1; по-друге, у внутрішній картині світу ОСОБА_4 образ батька представлений, але його функції, роль у житті для неї самої не зрозумілі; відсутність ознак емоційного відкидання батька обумовлена актуальним рівнем психічного та особистісного розвитку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і, головне, тим, що матір не залучає їх до того конфлікту, який існує між їх батьками.

Крім того, згідно висновку, батько - ОСОБА_3, не входить до кола дорослих, які утворюють для ОСОБА_5 соціально-підтримуюче оточення.

Відповідно до положень статей 31,32 Конституції України, статей 270, 306 ЦК України кожному гарантується право на недоторканість особистого життя, право на таємницю телефонних розмов; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145.

У відповідності до п.п. 7, 8, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов'язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

З матеріалів справи та наданих у судовому пояснень заявником вбачається, що ОСОБА_1 є постраждалою від дій ОСОБА_3, що мають ознаки домашнього насильства, свідками яких були малолітні діти останніх.

Згідно статті 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

На думку суду, дії ОСОБА_3, саме вчинення сварок та бійок, погрози по відношенню до ОСОБА_1 є проявом психологічного та фізичного насильства.

За наведених вище обставин, суд приходить до переконання про обґрунтованість поданої заяви та необхідності з метою запобігання та протидії домашньому насильству, що має місце з боку ОСОБА_3 по відношенню до заявника, видати обмежувальний припис строком на шість місяців, яким: обмежити ОСОБА_3 спілкування з постраждалими дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5, шляхом заздалегідь узгодженого та встановленого графіку і в обов'язковій присутності матері ОСОБА_1; заборонити ОСОБА_3, з'являтися чи наближатися на визначену відстань в межах прибудинкової території до місця проживання ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5, за адресою; АДРЕСА_1, а також з'являтися чи наближатися в межах прибудинкової території до будинку моєї матері ОСОБА_6 де часто перебувають діти, за адресою: АДРЕСА_2; заборонити ОСОБА_3 особисто без присутності матері ОСОБА_1 відвідувати та забирати дітей, а саме: ОСОБА_4 в Спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 112 імені Т. Шевченка з поглибленим вивченням іноземних мов, за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 78; ОСОБА_5 в дитячому садочку № 262 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 84.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 17, 18, 264, 265, 273, 293-294, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про видачу обмежувального припису - задовольнити у повному обсязі.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3.

Встановити наступні заходи обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов'язки:

- обмежити ОСОБА_3 спілкування з постраждалими дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5, шляхом заздалегідь узгодженого та встановленого графіку і в обов'язковій присутності матері ОСОБА_1;

- заборонити ОСОБА_3, з'являтися чи наближатися на визначену відстань в межах прибудинкової території до місця проживання ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5, за адресою; АДРЕСА_1, а також з'являтися чи наближатися в межах прибудинкової території до будинку моєї матері ОСОБА_6 де часто перебувають діти, за адресою: АДРЕСА_2;

- заборонити ОСОБА_3 особисто без присутності матері ОСОБА_1 відвідувати та забирати дітей, а саме: ОСОБА_4 в Спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 112 імені Т. Шевченка з поглибленим вивченням іноземних мов, за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 78; ОСОБА_5 в дитячому садочку № 262 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 84.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, іпн - НОМЕР_2,

ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_3, іпн - НОМЕР_3

Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 58, код ЄДРПОУ -

Повний текст рішення складений 11 березня 2019 року.

Суддя: