г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/825/19
Номер провадження 2/213/869/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Стаматової А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, цивільну справу №213/825/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради про визнання право власності на спадкове майно, за відсутності учасників процесу,-

в с т а н о в и в :

Позивач 12.03.2019 року звернулась до суду із зазначеним позовом, який 01.07.2019 року уточнила, та в якому просить визнати за нею право власності право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та право власності на 3/8 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовує свої вимоги тим, що померлі були її батьками і після смерті кожного з них відкрилась спадщина, до складу якої входять частки вищезазначеної квартири. 15.03.2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року - про прийняття спадщини після смерті матері, однак отримала відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Позивач зазначає, що за життя кожному з померлих належало по 1/4 частині квартири. Після смерті ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_3 та позивач (донька померлої) вважались такими, які фактично прийняли спадщину, і успадкували по 1/8 частки квартири, а після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем є позивач і також фактично прийняла спадщину у вигляді 3/8 частки квартири. Але у зв`язку з відсутністю умов та можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, позивач звертається до суду з даним позовом.

Позивач у підготовче засідання викликалась, але не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, її інтереси в суді буде представляти адвокат Романенко О.С. /а.с.38/. Представник позивача заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити /а.с.106/.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника виконкому, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.104,105).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 - мати позивача, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 - її батько /а.с.8,9,10/.

Після їхньої смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять частки квартири АДРЕСА_1 , які за життя належали останнім на праві спільної сумісної власності /а.с.14/.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги і 15 березня 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В., з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, а 18 березня ІНФОРМАЦІЯ_4 - з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру /а.с.11,12/.

Спірна квартира належить позивачу, її синові - ОСОБА_4 , а також померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № І 247 від 12 червня 2006 року. Право власності на спірну квартиру зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 21ПВШ-329, номер запису 12119 /а.с.47/.

Відповідно до ч.2 ст.ст.370,372 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду.

Таким чином, за життя померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало кожному по 1/4 частці спірної квартири.

Відповідно до ч.1 ст.1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями ОСОБА_2 першої черги спадкування були її чоловік - ОСОБА_3 та донька - Позивач по справі.

Частиною 3 ст.1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки на день смерті ОСОБА_2 з нею проживали та були зареєстровані за однією адресою ( АДРЕСА_2 ) спадкоємці першої черги ОСОБА_3 та позивач, які в установлений законом строк не відмовились від спадщини, вони вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Статтею 1267 Цивільного кодексу України, передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Оскільки, за життя ОСОБА_2 належала 1/4 частка спірної квартири, то відповідно ОСОБА_3 , як чоловік померлої після її смерті успадкував 1/8 частку спірної квартиру, інша 1/8 частка відповідно було успадкована позивачем по справі.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входить 3/8 частки спірної квартири (1/4 частка - на підставі Свідоцтва про право власності на житло +1/8 частка - фактично прийнята спадщина після смерті дружини).

Позивач по справі, як донька померлого ОСОБА_3 , спадкоємець першої черги спадкування, в порядку ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, фактично прийняла спадщину після смерті свого батька.

Оскільки заповітів померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не склали спадкування їх майна здійснюється за законом.

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позивач по справі є єдиною спадкоємицею першої черги, в порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України фактично прийняла спадщину після смерті своїх батьків, але не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючого документа на майно, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1216,1218,1225,1258,1266 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 3/8 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за цією ж адресою, РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача - ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП та номер і серія паспорта під час розгляду справи судом не встановлені.

Відповідач - Виконком Інгулецької районної у місті ради м. кривого Рогу Дніпропетровської області, місцезнаходження: м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1, .

Повне судове рішення складено 12 вересня 2019 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.