ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 396/1487/18

провадження № 22-ц/4809/344/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Єгорової С.М.

за участі секретаря - Діманової Н.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Колос»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2018 року у складі судді Шепетька В.І. і

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» та просив:

- розірвати договір оренди землі укладений між ОСОБА_4 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» від 09.10.2006, який зареєстрований філією ДП «Центр державного земельного кадастру» за №212 від 14.12.2007 та зміни до договору оренди землі від 14.12.2007 та зареєстрований 13.05.2010 Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру»;

- стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» на користь ОСОБА_4 заборгованість за орендну плату в розмірі 6312 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 9 жовтня 2006 року між ОСОБА_4 та СТОВ "Колос" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,94 га, яка розташована в межах території Рівенської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належить позивачу на праві власності, відповідно до договору земельна ділянка було передано СТОВ "Колос" в строкове платне користування на 5 років.

Змінами до договору оренди землі від 14 грудня 2007 року, зареєстрованими у відділі Держкомзему у Новоукраїнському районі 13 травня 2010 року, до вищевказаного договору оренди були внесені зміни щодо збільшення розміру орендної плати та строку дії договору до 15 років. Відповідно до вимог договору оренди землі та змін до договору орендна плата виплачується щороку до 31 грудня.

Орендар СТОВ "Колос" на протязі всього строку оренди недоплачує орендну плату, що є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання орендних відносин, зобов'язання орендаря повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості з орендної плати.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо розміру орендної плати, зміни до договору щодо збільшення розміру орендної плати після 14.12.2007 не вносились.

Відповідач за оренду земельної ділянки по 2026 рік з позивачем розрахувався виходячи з розмірів, передбачених умовами договору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд не взяв до уваги той факт, що договором оренди передбачено виплата орендної плати щороку та змінами до договору оренди передбачено орендну плату 3 %.

Умовами договорів оренди землі передбачено, що зміна умов договору, здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 адвокат Віватенко М.І. підтримав доводи апеляційної скарги, представник СТОВ «Колос» Дейкун О.І. заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку позивачу належить земельна ділянка, загальною площею 5,94 га ріллі, що розташована в межах території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

09.10.2006 між сторонами було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований у 14.12.2007.

Вказаний договір оренди є строковим та укладеним на 5 років, згідно змін до договору оренди землі від 14.12.2007, строк дії договору збільшено до 15 років, розмір орендної плати між сторонами обумовлено в сумі 3% від нормативно грошової оцінки землі.

Згідно умов договору орендна плата вноситься орендарем у натуральній формі та розмірі: спочатку - 1,5%, потім - 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації, орендна плата за згодою сторін переглядається раз на три роки.

Між сторонами було досягнуто домовленості щодо розміру орендної плати, зміни до договору щодо збільшення розміру орендної плати після 14.12.2007 не вносились та відповідач за оренду земельної ділянки по 2026 рік з позивачем, виходячи з розмірів, передбачених положеннями договору, розрахувався в повному обсязі (а.с.15).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача щодо підвищення орендної плати в зв'язку з збільшенням нормативної грошової оцінки земельних ділянок, не беруться до уваги, оскільки це суперечить умовам договору та діючому законодавству.

Звертаючись до суду за захистом своїх прав, позивач заявлені вимоги обґрунтовував виходячи з уточнюючого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період з 01.01.2006 по 01.01.2017, в яких з 01.01.2012 по 01.01.2017 грошова оцінка містить рентний дохід в розмірі 1,756 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 за № 1185.

На думку суду застосовування коефіцієнту 1,756 до спірних правовідносин є неможливим з огляду на п.1 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

Проте повністю з доводами суду першої інстанції погодитися неможна виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, таким чином обов'язок з виплати орендної плати покладається на орендаря.

Відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Матеріалами справи підтверджується, що 09.10.2006 між сторонами укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки, який зареєстрований у 14.12.2007 (а.с. 16-17).

Згідно умов договору його укладено на 5 років.

Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня, щорічно, в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду з обов'язковим врахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель.

Орендна плата сплачується у натуральній, відробітковій, а при взаємній згоді сторін в грошовій формах.

Згідно змін до договору оренди землі від 14.12.2007, які зареєстровані 13.05.2010, строк дії договору збільшено до 15 років, розмір орендної плати між сторонами обумовлено в сумі 3% від нормативно грошової оцінки земель, переданих в оренду з обов'язковим врахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель (а.с.19-20).

Нотаріально посвідченою заявою від 20 травня 2011 року підтверджується, що ОСОБА_4 отримав від СТОВ «Колос» орендну плату за належну йому земельну ділянку в сумі 25000 грн. і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до товариства до 20 травня 2026 року не матиме (а.с.15).

Факт отримання позивачем орендної плати в розмірі 25 000 грн. позивачем не заперечується.

Крім того, сторонами визнається, що за період з 2006 по 2017 рік позивач в рахунок орендної плати (з урахуванням 25000 грн. згідно нотаріально посвідченої заяви) отримав від СТОВ «Колос» 36748 грн.

Відповідно до приписів ч.1 ст.82 ЦПК України зазначені обставини про розмір виплаченої орендної плати не підлягають доказуванню.

За умовами укладеного між сторонами договору оренди землі та внесеними до нього змінами, сторони домовилися, що розмір орендної плати між сторонами обумовлено в сумі 3% від нормативно грошової оцінки земель, переданих в оренду з обов'язковим врахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель.

Згідно уточнених розрахунків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що належить ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проіндексованої з станом з 01.01.2007 по 01.01.2017, згідно листа Держгеокадастру, з урахуванням коефіцієнтів індексації та з урахуванням індексації 1,756 згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1185 (а.с.23-34), нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила: 2007 рік - 58860,60 грн., 2008 рік - 67814,24 грн.; 2009 рік - 71808,24 грн.; 2010 рік - 71808,24 грн.; 2011 рік - 126095,88 грн.; 2012 рік - 126095,88 грн.; 2013 рік - 157501,64 грн.; 2014 рік - 188986,20 грн.; 2015 - 188986,20 грн.; 2016 рік - 188986,20 грн.; 2017 рік - 188986,20 грн.

Розмір орендної плати за 2007 рік становив 1,5% , а з 2008 по 2017 рік 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, тому розмір орендної плати за вказаний період становив 43060 грн., а враховуючи, що відповідач сплатив позивачу 36748 грн., суд приходить до висновку, що відповідач недоплатив позивачу орендної плати в розмірі 6312 грн.

За таких обставин рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення недоплаченої орендної плати підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з СТОВ «Колос» на користь ОСОБА_4 6312 грн. орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Підставою для припинення права користування земельною ділянкою в тому числі є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст.141 ЗК України).

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від12 грудня 2012 року №6-146 цс12.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що 20.05.2011 СТОВ «Колос» сплатило ОСОБА_4 25 000 грн. орендної плати.

Разом з тим, між сторонами виник спір щодо розміру орендної плати, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом до товариства.

Оскільки позивач погодився та отримав орендну плату за наступні роки, а борг по орендній платі виник в зв'язку зі зміною нормативно грошової оцінки земельної ділянки, суд приходить до висновку про відсутність систематичної несплати СТОВ «Колос» орендної плати, що є обов'язковою умовою, а тому позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки задоволенню не підлягають, позовні вимоги про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку також не підлягають задоволенню.

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

За подання позовної заяви та апеляційної скарги позивач сплатив 6340 грн. тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» на користь ОСОБА_4 6213 грн. недоплаченої орендної плати та 1762 грн. судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04.03.2019.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді Л.М. Дьомич

С.М. Єгорова