Справа № 404/4148/16-ц
Номер провадження 2-з/404/20/19
У Х В А Л А

про повернення заяви

07 березня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Вітохіної Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №404/4148/16-ц (номер провадження 2/404/162/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітньої ОСОБА_6, законні права та інтереси якої представляє ОСОБА_7, КП Правник, Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спрору на стороні відповідачів: Кіровоградська міська рада, Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, ОСОБА_8 про скасування дозволу на реконструкцію та визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними, скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, яким, після уточнення та збільшення вимог, просить визнати недійсним та скасувати Дозвіл на реконструкцію секції №2 колишнього місця загального користування в будинку №5 по вул. Космонавта Попова, 2 поверх, що в місті Кіровограді наданий згідно рішення Виконавчого Комітету Кіровоградської міської ради №770 від 29.05.2008 року Про надання дозволу на реконструкцію будівлі гуртожитку під житлові кімнати, відповідно технічному паспорту від 18.10.2012 року інвентаризаційної справи №220714 реєстрового №6282381; - визнати недійсними свідоцтва про право власності на житло від 28 травня 2015 року виданого ОСОБА_5 на 21/100 ч. за адресою: вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2, виданого ОСОБА_9 на 4/25 ч. за адресою вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2, виданого ОСОБА_4 на 7/50 ч. за адресою: вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2, від 21 травня 2015 року, виданого ОСОБА_2 на 13/100 ч. за адресою: вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2 від 21 травня 2015 року, ОСОБА_3 на 4/25 ч. за адресою: вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2 від 21 травня 2015 року; - скасувати державну реєстрацію свідоцтв про право власності на житло від 28 травня 2015 року виданого ОСОБА_5 на 21/100 ч. за адресою: вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2, виданого ОСОБА_9 на 4/25 ч. за адресою вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2, виданого ОСОБА_4 на 7/50 ч. за адресою: вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2, від 21 травня 2015 року, виданого ОСОБА_2 на 13/100 ч. за адресою: вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2 від 21 травня 2015 року, ОСОБА_3 на 4/25 ч. за адресою: вул. Космонавта Попова, буд. 5 секція 2 від 21 травня 2015 року;- зобов'язати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, за власні кошти секцію №2 гуртожитку в будинку №5 по вул. К. Попова, привести в попередній стан згідно з планом з технічного паспорта від 18.10.2012 року (план приведено в додатках), який був до проведення самочинного будівництва, шляхом знесення всіх забудовних перегородок з дрібно штучних стінових блоків (шлакоблоків), та знесення споруди сходів, які були прибудовані до балкону; судові витрати покласти на відповідачів.

05 березня 2019 року від ОСОБА_1, через канцелярію суду, отримано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження на кімнати секції №2 другого поверху будинку №5 вул. К. Попова, м. Кропивницький Кіровоградської області: ОСОБА_2 кім. 9 свідоцтво від 21.05.2015 року; ОСОБА_3 кім. 12 свідоцтво від 21.04.2015 року; ОСОБА_4 кім. 13 свідоцтво від 21.05.2015 року; ОСОБА_5 кім 14-15 свідоцтво від 28.05.2015 року; ОСОБА_9 кім 16 свідоцтво від 28.05.2015 року.

Посилається на те, що відповідачка ОСОБА_3, яка зареєстрована в кім №12 секції №2 другого поверху буд.5 по вул ОСОБА_10 5 на протязі кількох місяців здає в найм своє житло. При спілкуванні із наймачами дізнався, що вони платять за оренду квартири 3 000 грн., а також ОСОБА_3 пропонувала купити це житло за 16 000 доларів, квартира виставлена на продаж. Зайшовши на сайт Rieltor.ua з фотографій виставлених на сайті впізнав прихожу кім. 12, з вікна якої видно стіни ВПУ №4, на подвір'ї якого стоїть будинок, 5 по вул ОСОБА_10. Таким чином, на даний час відповідач приймає заходи з продажу вказаної квартири, що свідчить про бажання зробити розгляд спору неможливим. Такі дії можуть зробити всі відповідачі по даній справі, а тому, вважає за необхідне прийняти заходи про забезпечення позивних вимог шляхом заборони відчуження.

У відповідності з положеннями ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню. Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ст. 151 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно із ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у звязку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обовязку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обовязку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п.1, 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо скасування дозволу на реконструкцію та визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними, скасування державної реєстрації.

Так, у поданій до суду заяві ОСОБА_1 не зазначив: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

ОСОБА_9 того, згідно наявних в матеріалах цивільної справи свідоцтв про право власності на житло, виданих Кіровоградською міською радою, від 28 травня 2015 року ОСОБА_5 належить 21/100 ч. житлового приміщення секції в гуртожитку, який знаходиться за адресою: вулиця Космонавта Попова, будинок № 5, секція №2; від 28 травня 2015 року ОСОБА_9 належить 4/25 ч. житлового приміщення секції в гуртожитку, який знаходиться за адресою: вулиця Космонавта Попова, будинок № 5, секція №2; від 21 травня 2015 року ОСОБА_4 належить 7/50 ч. житлового приміщення секції в гуртожитку, який знаходиться за адресою: вулиця Космонавта Попова, будинок № 5, секція №2; від 21 травня 2015 року ОСОБА_2 належить 13/100 ч. житлового приміщення секції в гуртожитку, який знаходиться за адресою: вулиця Космонавта Попова, будинок № 5, секція №2; від 21 травня 2015 року ОСОБА_3 належить 4/25 ч. житлового приміщення секції в гуртожитку, який знаходиться за адресою: вулиця Космонавта Попова, будинок № 5, секція №2, що протирічить прохальній частині заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Суд критично відноситься до наданих до заяви ОСОБА_1 доказів про намір ОСОБА_3 продати квартиру №12 секції №2 другого поверху буд.5 по вул ОСОБА_10 5 в м. Кропивницькому із сайту Rieltor.ua, оскільки із роздрукованих ним копій оголошень та фото неможливо ідентифікувати вказану квартиру.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України), обов'язки доказування і подання доказів покладаються на сторони (ст. 81 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Таким чином, відсутність зазначених відомостей у заяві ОСОБА_1 позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали, а відтак суд вважає, що заява підлягає поверненню заявнику.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №404/4148/16-ц (номер провадження 2/404/162/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітньої ОСОБА_6, законні права та інтереси якої представляє ОСОБА_7, КП Правник, Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спрору на стороні відповідачів: Кіровоградська міська рада, Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, ОСОБА_8 про скасування дозволу на реконструкцію та визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними, скасування державної реєстрації повернути заявнику.

Роз"яснити ОСОБА_1, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення умов, що були підставою для повернення її заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складанні повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська