Справа № 300/934/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 вересня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

секретаря: Балаж Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Воловецького районного суду від 20 лютого 2019 року у справі №300/934/18 (Головуючий: Вотьканич В.А.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку приватного житлового фонду, посилаючись на те, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 22 грудня 2017 року та зареєструвала 23 грудня 2017 року право власності на цей житловий будинок. Разом із позивачем у даному будинку зареєстровані та проживають її чоловік ОСОБА_6 та сини ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .. Крім них, у цьому будинку проживають і зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Відповідачі не надають коштів на утримання будинку та житлово-комунальні послуги, не ведуть із позивачем спільного господарства та не мають угоди про порядок користування житловим будинком, на підставі ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, ч.1 ст.383, ст.ст.391 та 405 Цивільного кодексу України та ст.ст.150 і 156 Житлового кодексу Української РСР ОСОБА_2 просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим будинком.

Рішенням Воловецького районного суду від 20 лютого 2019 року у позові ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у задоволенні позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1. , який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 набула у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на житловий будинок ОСОБА_2 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом номер 108880773 від 23 грудня 2017 року.

Із довідки виконавчого комітету Вербязької сільської ради Воловецького району від 13 вересня 2018 року вбачається, що у вказаному житловому будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням визначено ст.72 ЖК України та ст.405 ЦК України, якими встановлена обов`язкова умова, за наявності якої особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням - це не користування житловим приміщенням без поважних причин протягом встановленого законом строку.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується позивачем, що відповідачі проживають в спірному будинку і на час звернення із позовом до суду, а тому відсутні правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Визнання позову відповідачами, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житлом у судовому порядку пов`язується не з її волевиявленням, а з фактичними обставинами, тобто внаслідок відсутності без поважних причин право користування житловим приміщенням у встановлені законом строки.

Положення ст.319 ч.1 та ч.1 ст.321, ч.1 ст.383 та ст.391 ЦК України, ст.ст.150 і 156 ЖК України суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки вони не є правовими підставами поданої позовної заяви.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Воловецького районного суду від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой