Справа № 752/1434/19
Провадження №: 2/752/3797/19
25 лютого 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Хоменко В.С.
при секретарі Павлюх П.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, -
у січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Здорово» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 26 865,99 грн. та судових витрат у справі.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 19.01.2018 року на вул. Пономарьова, 7 у смт. Коцюбинське сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ГАЗ 3302» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та його автомобіля «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_6.
Відповідно до постанови Ірпінського міського суду київської області від 08.02.2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.
19.01.2018 року ним страхову компанію було повідомлено про ДТП..
В порушення вимог ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не направив свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Тому ним самостійно було обрано експерта для визначення розміру шкоди. Згідно звіту № С18-104 від 21.03.2018 року вартість завданого йому майнової шкоди становить 26 865,99 грн..
19.11.2018 року ним подано до страхової заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «СК «Здорово» не здійснив виплату страхового відшкодування.
В зв'язку з порушенням відповідачем строків виплати страхового відшкодування, просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 26 865,99 грн., 2 200,00 грн. витрат на проведення експертизи та судовий збір в сумі 1 480,65 грн.
Ухвалою суду від 24.01.2019 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, подав до заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_6 є ОСОБА_1 (а.с. 7).
З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2018 року на вул. Пономарьова, 7 у смт. Коцюбинське сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ГАЗ 3302» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля позивача - «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_6.
Відповідно до постанови Ірпінського міського суду київської області від 08.02.2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6).
Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.
Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що 19.01.2018 року ОСОБА_1 було повідомлено страхову компанію про ДТП (а.с. 9-10).
Відповідно до п. п. 34.1., 34.2., 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
В матеріалах справи відсутні дані про направлення страховою компанією свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
З наданого суду звіту № С18-104 від 21.03.2018 року, складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_6, становить 26 865,99 грн. (а.с. 13-19).
19.11.2018 року ОСОБА_1 подано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 11).
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до положень ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбаченихст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
Однак, станом на день звернення до суду сума завданої матеріальної шкоди за позивачу не виплачена, рішення про відмову у її виплаті також не прийнято, докази на підтвердження виконання обов'язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимога про стягнення 26 865,99 грн. є обґрунтованою, у зв'язку із чим підлягає задоволенню.
Відповідно до п. п. 34.1., 34.2., 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні дані про направлення страховою компанією свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення 2 200,00 грн. за проведення експертного дослідження, через що остання підлягає задоволенню (а.с. 20).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
При зверненні до суду позивачем сплачено 1 480,65 грн. судового збору (а.с. 26).
З огляду на викладене, з урахуванням п. 1 ст. 141 ЦПК України, суд надходить до висновку про необхідність стягнення з ПрАТ «СК «Здорово» на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1 480,65 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 988, 979, 1166, 1188 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 223, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 26 865,99 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят п'ять гривень 99 копійок), витрати на проведення експертизи у розмірі 2 200,00 грн. (дві тисячі двісті гривень 00 копійок), а всього - 29 065,99 грн. (двадцять дев'ять тисяч шістдесят п'ять гривень 99 копійок).
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 480,65 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят гривень 65 копійок).
Відомості щодо учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5, адреса: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.С. Хоменко