Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 388/2070/15-ц

провадження № 61-13896св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - селянське фермерське господарство «Павел»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу селянського фермерського господарства «Павел» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 червня 2016 року у складі судді Бойка П. М. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Голованя А. М., Карпенка О. Л., Дьомич Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до селянського фермерського господарства «Павел» (далі - СФГ «Павел») про стягнення невиплаченої орендної плати та розірвання договору оренди землі.

Позов мотивовано тим, що на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії КР № 048541 та серії КР № 048542 , виданих 21 листопада 2006 року, вона є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,93 га, кадастровий № :02:000:0078 та площею 4,37 га, кадастровий № :02:000:2002, які розташовані на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

05 вересня 2009 року вона уклала з відповідачем договори оренди вказаних земельних ділянок, відповідно до умов яких орендна плата вноситься орендарем один раз на рік до 31 грудня у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки.

В порушення умов договору оренди, відповідач не сплатив їй орендну плату за весь час користування земельними ділянками, в зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати орендної плати на загальну суму 29 467,82 грн.

На неодноразові вимоги сплатити орендну плату відповідач не реагує.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила розірвати договори оренди землі, укладені між СФГ «Павел» та нею, стягнути на її користь орендну плату за 2010-2015 роки в розмірі 29 467,82 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 червня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Достроково розірвано договір оренди землі від 05 вересня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Павел» Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 25 листопада 2011 року за № 00699;

договір оренди землі від 05 вересня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Павел» Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 25 листопада 2011 року за № 00700.

Стягнуто з СФГ «Павел» на користь ОСОБА_1 заборгованість із орендної плати в сумі 25 985,13 грн та судові витрати в сумі 974,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги про стягнення заборгованості із орендної плати підлягають задоволенню відповідно до наданого позивачем розрахунку, але частково за період з 2012 року по 2015 рік включно, оскільки прибуток має бути отриманим з 2012 року.

Таким чином, районний суд дійшов висновку, що оскільки орендарем умови договору не виконувались, орендна плата систематично не сплачувалась, відповідно до положень частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України є підстави для розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості, яка утворилася у результаті неналежного виконання його умов.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2016 року рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 червня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2016 року СФГ «Павел» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2016 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не довела суду наявність заборгованості із орендної плати. Суд не взяв до уваги, що СФГ «Павел» виконало наперед свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , передавши позивачу готівку у розмірі 50 000,00 грн.

Суди не застосували до спірних правовідносин позовну давність.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Долинського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29 травня 2017 року справу призначено до розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року матеріали цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 05 червня 2019 року № 591/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-13896св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Курило В. П.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що позивач є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 78/2 площею 5,93 га, кадастровий № :02:000:0078 та № 78/1 площею 4,37 га, кадастровий № :02:000:2002, які розташовані на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а. с. 10, 11).

05 вересня 2009 року сторони уклали договори оренди зазначених земельних ділянок строком на 49 років, кожний, зі сплатою орендної плати в розмірі 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на час підписання договору становила 62 704,00 грн та 46 110,00 грн відповідно.

Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,02 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Договір оренди зареєстровано 25 листопада 2011 року.

У порушення вищевказаних умов укладених договорів оренди землі орендар не сплатив позивачу орендну плату за оренду землі за 2011-2015 роки.

Відповідач з позивачем не розрахувався, і на час звернення до суду з позовом заборгованість із орендної плати за земельну ділянку площею 5,93 га становить: за 2011 рік - 2 019,54 грн, за 2012 рік - 3 546,30 грн, за 2013 рік - 3 546,30 грн, за 2014 рік - 3 546,30 грн, за 2 015 рік - 4 429,32 грн.

Заборгованість із орендної плати за земельну ділянку площею 4,37 га становить: за 2011 рік - 1 463,16 грн, за 2012 рік - 2 569,29 грн, за 2013 рік - 2 569,29 грн, за 2014 рік - 2 569,29 грн, за 2015 рік - 3 209,04 грн.

Всього заборгованість із орендної плати по обом земельним ділянкам становить 29 467,83 грн.

Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6?977цс16.

Встановивши, що відповідач систематично не сплачував орендну плату, суди попередніх інстанцій, правильно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати за період з 2012 по 2015 роки.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач СФГ «Павел» виконало свої зобов`язання із орендної плати за земельні ділянки, передавши ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн, необґрунтовані. В матеріалах справи наявна розписка від 05 жовтня 2006 року згідно з якою ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 (керівника СФГ «Павел») грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн як позику строком на один рік, а не як плату за оренду земельних ділянок.

Доводи відповідача про те, що позивач пропустила строк позовної давності враховано судами під час ухвалення судових рішень та стягнуто заборгованість з орендної плати в межах строку позовної давності.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу селянського фермерського господарства «Павел» залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2016 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило