ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/868/19 Справа № 180/405/18 Головуючий у першій інстанції: Нанічкіна Н.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, про стягнення аліментів, про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

05 березня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 03 серпня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб в період якого у сторін народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 10 листопада 2014 року вказаний шлюб був розірваний. За виконавчим листом №2/180/797/14, виданим Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 13 серпня 2014 року, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 05 червня 2014 року і до повноліття дитини. Малолітній син ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», з діагнозом ДЦП, подвійна геміплегія зі стійкими вираженими руховими порушеннями, відсутністю ходьби і навиків самообслуговування, когнітивний дефіцит, загальне недорозвинення мови важкого ступеня, псевдобульбарна дизартрія, ВПР головного мозку (агенезія мозолистого тіла). Дитина проживає з позивачем, на даний час син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, бо збільшуються потреби в лікуванні, розвитку. Так як прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років в 2018 році складає: з 1 січня - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн., тому вважає про необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до 1000,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби сина одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити його лікування в повному обсязі та відвідування необхідних спеціалістів. Крім того, дитина постійно потребує лікування та реабілітації. У червні 2018 року йому необхідно пройти курс відновного лікування у Міжнародній клініці відновного лікування у м. Трускавець. Добровільно надавати допомогу на лікування сина відповідач відмовляється. На лікування у Міжнародній клініці відновного лікування у м.Трускавець потрібно 24940,00 гривень, а саме: лікувальна путівка - 11940,00 грн., проїзд в обидві сторони - 2800,00 грн., проживання в м. Трускавець на час лікування - 450,00 грн. (на добу) х 16 днів = 7200,00 грн., харчування - 3000,00 гривень. Відповідач повинен фінансувати наперед половину витрат на лікування сина з інвалідністю на суму 12470,00 грн. (24940,00 грн./2). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року відповідача було позбавлено батьківських прав у відношенні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Але він не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Тому позивач просила збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500,00 гривень щомісяця до 1000,00 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову та стягнути з відповідача на користь позивача 12470,00 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, у зв'язку з лікуванням у Міжнародній клініці відновного лікування у м.Трускавець у червні 2018 року (а.с. 1-4, 22-24, 41-44).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 гривень щомісяця, починаючи з 05 березня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10874,56 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, пов'язаних з лікуванням у Міжнародній клініці відновного лікування у м.Трускавець у червні 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно, на весь час проживання з дитиною з інвалідністю та опікою за нею, починаючи стягнення з 05 березня 2018 року. Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 2114,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які долучені до матеріалів справи. Від позивача надійшла заява від 15.02.2019 року про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповіднодо вимог ст. 367 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що03 серпня 2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб, ярий розірваний рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.10.2014 року; рішення набрало законної сили 10.11.2014 року (а.с. 52-53).

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 18.08.2011 року (а.с.9).

Згідно медичного висновку №40 від 13 жовтня 2017 року ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», з діагнозом ДЦП, подвійна геміплегія зі стійкими вираженими руховими порушеннями, відсутністю ходьби і навиків самообслуговування (GMFCS-III), когнітивний дефіцит, загальне недорозвинення мови важкого ступеня, псевдобульбарна дизартрія, ВПР головного мозку (агенезія мозолистого тіла) (а.с.10).

Син ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки про склад сім'ї №176 (а.с.15).

Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 13 серпня 2014 року видано виконавчий лист №2/180/797/14 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 05 червня 2014 року і до повноліття дитини (а.с.14).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року у справі №180/1945/16-ц ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав у відношенні дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; рішення набрало законної сили 07.02.2017 року (а.с.54-56).

Згідно копії трудової книжки позивача НОМЕР_3, ОСОБА_4 28.02.2018 року звільнена з посади юрисконсульта Державного професійно-технічного навчального закладу "Марганецький міський професійний ліцей" за власним бажанням у зв'язку з необхідністю в догляді за дитиною з інвалідністю; не працює (а.с. 16).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_4 отримала за 2018 рік Державну та соціальну матеріальну допомогу в Марганецькому міському центрі зайнятості на суму 1301,61 грн. та в Дніпропетровському обласному центрі зайнятості на суму 6569,30 грн. та 5497,37 грн.

Також встановлено, що відповідач має на утриманні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №106997, виданого відділом РАЦС Марганецького МУЮ 13.03.2007 року.

Згідно листів ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 10.01.2019 рок та Нікопольського управління ГУ ДФС у Дніпропетровські області від 17.01.2019 року, інформація щодо нарахування доходів відповідачу ОСОБА_3 за період з 2018 року по час надання відповіді - відсутня.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши наявність у відповідача на утриманні ще одного сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; приймаючи до уваги задовільний стан здоров'я відповідача, відсутність у нього постійного місця роботи та стабільного заробітку; враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - колегія приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року (справа №2/180/797/14), стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду, до повноліття дитини.

Необхідно зауважити, що відповідач визнає позовні вимоги в частині сплати аліментів щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., що підтверджується, зокрема, пояснення представника відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

В оскаржуваному судовому рішення місцевим судом неправильно визначено початок періоду стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у новому розмірі, безпідставно не зазначено період на який стягуються аліменти та безпідставно не вказано, що щомісячний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв»язку з наведеним рішення місцевого суду в частині позовної вимоги про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення.

Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Встановивши наявність у дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, низки важких захворювань та встановлення йому групи інвалідності підгрупи «А»; приймаючи до уваги доведеність позивачем факту проходження сином ОСОБА_5 з 10.06.2018 оку по 21.06.2018 року у Міжнародній клініці відновного лікування в м. Трускавець курсу інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації, що підтверджується копією рахунку за лікувальну путівку №ЕЛ000000337 від 02 березня 2018 року, випискою з історії хвороби, а також іменними проїзними документами з м. Дніпро до м. Трускавець та в зворотньому напрямку (а.с. 59, 175, 176, 177); враховуючи об'єктивність представленого позивачем розрахунку розміру витрат на харчування та проживання, які відповідають ринковим цінам у м. Трускавці, що є загальновідомою інформацією, враховуючи правильність встановленого місцевим судом розміру витрат на харчування на одну особу на добу у розмірі 107,0 грн., - колегія дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки 1/2 частини витрат на лікування дитини у м. Трускавці у червні 2018 року, яке відбувалось у супроводі позивачки.

Встановлено, що витрачено було 21885,95 грн. що складається з наступного: 11940,0 грн. - вартість лікувальної путівки для дитини (а.с. 59), вартість проїзду автобусним сполученням двох осіб з м. Марганець до м. Дніпро та у зворотному напрямку - 320,0 грн. (80,0 грн. х 4), вартість проїзду поїздом двох осіб з м. Дніпро до м. Трускавець та у зворотному напрямку - 1229,95 грн. (348,72 грн. + 275,54 грн. + 336,11 грн. + 269,58 грн.), вартість проживання у м. Трускавець - 5400,0 грн. (450,0 грн. х 12 діб), вартість харчування 2996,0 грн. (107 грн. х 2 особи х (12 днів лікування + 2 дні проїзду). Половина від зазначеної загальної суми дорівнює 10942,97 грн.

Місцевим судом стягнуто додаткові витрати на дитину у загальному розмірі 10874,56 грн., тобто менше від встановленої вище суми, однак, позивач рішення місцевого суду в апеляційному порядку не оскаржує, а апеляційна скарга відповідача не містить доводів щодо наявності підстав для збільшення розміру стягнутих місцевим судом додаткових витрат.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на дитину в сумі 10874,56 грн. не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат в сумі 10874,56 грн. підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, вимога ОСОБА_4, про стягнення з відповідача аліментів на її утримання задоволенню не підлягає, оскільки не спростовані доводи відповідача про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу колишній дружині, враховуючи, що згідно відомостей ДФС України у ОСОБА_3 за 2018 рік відсутні будь-які доходи. Доказів щодо наявності у відповідача неофіційних доходів суду не представлено. На викладене суд першої інстанції уваги не звернув.

За таких обставин рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року необхідно скасувати в частині часткового задоволення позовної вимоги ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання того з батьків, з ким проживає дитина з інвалідністю з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції також підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат; з ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1409,60 грн. (704,80 грн. х 2).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в частині стягнення аліментів на утримання того з батьків, з ким проживає дитина з інвалідністю, в частині стягнення судових витрат - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року (справа №2/180/797/14), стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2) на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду, до повноліття дитини.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

В іншій частині рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді