ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретарів - Омельчук С.А., Лисовець В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,-

в с т а н о в и в:

22 грудня 2018 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою про оспорювання батьківства звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1998 року по 07 листопада 2018 року. Під час перебування в шлюбі відповідач народила двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з відповідачем. В даний час сторони разом не проживають, контактів не підтримують, у відповідача інша сім`я. Рішенням суду від 07.11.2018 шлюб між сторонами розірвано та з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 .

Позивач має певні сумніви щодо батьківства відносно доньки ОСОБА_4 , батьком якої записаний. Позивач ОСОБА_1 пред`явив позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 про виключення відомостей про його батьківство з актового запису №99 від 24 лютого 2015 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про народження ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 15 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства залишено без руху, але 29.01.2019 позивачем виконані вимоги ухвали.

Ухвалою судді від 08 лютого 2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження.

21 березня 2019 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 , ухвалою суду призначено судову генетичну експертизу та провадження по справі зупинено.

Ухвалою судді від 20 червня 2019 року поновлено провадження у справі та призначено до підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій заперечувала проти позову, справу просила розглянути в її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Судом встановлено, що 10 жовтня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб, що зареєстрований за актовим записом №290 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, та підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, дата видачі 24.02.2015, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її батьками записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с.7).

Рішенням від 07 листопада 2018 року Фастівського міськрайонного суду Київської області, що набрало законної сили 07.12.2018, шлюб, зареєстрований 10 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану Фастівського міськвиконкому Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 290 розірвано, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (01 жовтня 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-11).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Суд оцінює докази в їх сукупності, а в результаті оцінки відображає в рішення з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

За висновком експерта №103-118-2019 від 07.06.2019 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99.99%. Таким чином, згідно «Hummel K at all «Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden » Stuttgart, 1971, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 практично доведене (а.с.46-49).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що надання у даній категорії справи доказів про те, що позивач не є батьком дитини, є обов`язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яка в даному випадку встановила, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 практично доведене, а саме експертний висновок є належним доказом по справі, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136 СК України, ст. ст.. 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.09.2019.

Суддя Л.М.Ковалевська