ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/687/19 р.
17.09.2019 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді Шабас О.С.,
за участю секретаря Бойко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду у смт. Золочів Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), треті особи ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), Золочівська селищна рада Харківської області (Харківська область, Золочівський район, смт Золочів, вул.. Центральна, 13А) про позбавлення права користування житловим приміщенням, -
14.06.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить визнати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування належним на праві власності позивачу житловим будинком АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй та її доньці ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі договорів купівлі-продажу часток житлового будинку належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку були зареєстровані колишній власник будинку ОСОБА_2 , його син ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідачі по справі, які у вказаному будинку не проживають з часу укладення договорів купівлі-продажу, а саме з жовтня 2014 року, але залишаються прописаними у ньому, хоча їхні особисті речі у будинку відсутні, допомоги на утримання житла вони не надають, комунальні платежі не сплачують.На теперішній час достовірно не відоме їхнє місце знаходження, відомо лише, що вони виїхали до м. Харкова. Добровільно знятися з реєстрації у будинку відповідачі відмовляються, що порушує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, через що вона була змушена звернутися до суду зі вказаним позовом.
В судове засідання 17.09.2019 року позивач ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду завчасно надала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов, розгляд справи просила здійснювати без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судові засідання 18.07.2019 року, 19.08.2019 року та 17.09.2019 року не з`явилися, про дату, час та місце судових засідань повідомлялися своєчасно та належним чином шляхом розміщення відповідних оголошень на сайті Золочівського районного суду Харківської області.
Треті особи у судове засідання також не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Золочівський селищний голова Канівець Л.В. в судове засідання також не з`явився через канцелярію суду подав письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, вирішення справи відніс на розсуд суду.
Будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило.
Ухвалою суду від 17.09.2019 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України, проти чого позивач не заперечувала.
У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 3/4 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу часток житлового будинку від 30.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріною Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 661.
Судом встановлено, що 1/4 частка житлового будинку АДРЕСА_1 , належить неповнолітній ОСОБА_5 , що діє за згодою матері ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу часток житлового будинку від 30.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріною Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 666.
28 липня 2017 року було розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , про що Новобоварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було складено відповідний актовий запис № 72 та 28.07.2017 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 . При цьому після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_1 .
Згідно довідки Малорогозянського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради № 432 № 09.11.2018 року ОСОБА_5 дійсно зареєстрована на території Малорогозянського старостинського округу Золочівської селищної ради в АДРЕСА_1 її донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 проживає з матір`ю.
Відповідно до довідки Малорогозянського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради № 481 № 28.11.2018 року ОСОБА_1 , дійсно зареєстрована і проживає на території Малорогозянського старостинського округу Золочівської селищної ради в АДРЕСА_1 , і має наступний склад сім`ї: ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_10 - донька, ОСОБА_9 - онука, ОСОБА_2 , зареєстрований, але з жовтня 2014 року не проживає, ОСОБА_3 , зареєстрований, але з жовтня 2014 року не проживає, ОСОБА_4 , зареєстрований, але з жовтня 2014 року не проживає.
Як вбачається з акту обстеження від 30.11.2018 року, складеного за підписами депутата Золочівської селищної ради ОСОБА_11 та жителів с. Вільшанське ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в домоволодінні ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 7 осіб, а фактично на сьогоднішній день проживають 4 особи: ОСОБА_1 - власник ѕ часток житлового будинку, її доньки ОСОБА_5 - власник ј частки житлового будинку, ОСОБА_10 , та онука ОСОБА_9 Громадяни: ОСОБА_2 - колишній власник, зі своїм сином ОСОБА_3 та наймачем ОСОБА_4 вже 5 років не проживають за даною адресою.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно зареєстровані на території Малорогозянського старостинського округу у будинку АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації з 2014 року не проживають, а ОСОБА_4 за місцем реєстрації ніколи не проживав, що підтверджується інформаціями Малорогозянського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради від 02.07.2019 року № 14-01-03/109 та від 03.07.2019 року № 14-01-03/110, наданими на запит суду від 20.06.2019 року.
Ухвалою суду від 18.07.2019 року судом було направлено запити до Золочівського відділення поліції, КП «Золочівська ЦРЛ» про те чи зверталися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за допомогою за адресою місця реєстрації.
Як вбачається з повідомлення т.в.о. начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області Мірошника С., направленого до суду від 22.07.2019 року вих.№ 3484/119-80/03/20-2019 з почаку року від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 до Золочівського відділення поліції не надходили заяви про перешкоджання проживання за вказаною адресою ОСОБА_1
Згідно інформації директора КНП ЗЗР «Золочівська ЦРЛ» Лавриненко Р.М. від 02.08.2019 року № 852 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом останнього року за медичною допомогою не зверталися, на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебували.
При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст.15, 23,405 ЦК України. Крім того основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.
Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першоюстатті 383 ЦК Українитастаттею 150 ЖК закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ч. 1ст. 383 ЦК України власник власника житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 391 ЦП України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення статті 391 ЦК України , відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
З правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 вбачається, що за порівняльним аналізом статей383,391,405 ЦК Українита статей150,156у поєднанні зістаттею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей383,391 ЦК Українипередбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положеннястатей 405 ЦК України, статей150,156 ЖК Українирегулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які тривалий час не мешкають у квартирі, усунення порушень свого права власності у будь-який час, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV прокоментовано порядок та підстави зняття з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за вказаною у позовній заяві адресою, проте є відсутніми за місцем реєстрації з 2014 року, не є членанми родини позивача та третьої ососби. Проживаючи за іншою адресою, спірним житлом не цікавляться, не несуть витрати на його утримання, чим порушують права власників будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно відсутності останніх у будинку, суду не надано, в зв`язку з чим, в розумінні положень ст. 391ЦК України суд вважає, що позивач, як співвласник вправі вимагати усунення перешкод у користуваанні її власністтю шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування вказаним житлом. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі, шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст., ст. 12, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Золочівський районний суд Харківської області.
Суддя О. С.Шабас