05.03.2019 Єдиний унікальний номер 205/477/19
Єдиний унікальний номер 205/477/19
Провадження № 2о/205/36/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 січня 2019 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2019 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Заявник у своїй заяві посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_2, він є власником квартири № 11 в будинку № 5-а на ж/м Покровський у м. Дніпрі. Разом з тим, вказаний договір купівлі-продажу було видано на імя ОСОБА_3, хоча за паспортними даними він є ОСОБА_1 Внаслідок різності написання прізвища заявника в договорі купівлі-продажу і паспорті він не може у встановленому законом порядку розпорядитися належною йому квартирою. Заявник у своїй заяві просив суд встановити факт належності йому договору купівлі-продажу від 31 липня 1990 року квартири № 11 в будинку № 5-а на ж/м Покровський у м. Дніпрі, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-3383, який було видано на імя ОСОБА_3 Заявник у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду праву просила розглянути за відсутності свого представника.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-3383, заявник є власником квартири № 11 в будинку № 5-а на ж/м Покровський у м. Дніпрі (а.с. 4-5).

У договорі купівлі-продажу від 31 липня 1990 року прізвище ОСОБА_1 зазначено як ОСОБА_3, хоча в паспорті заявника його прізвище вказано ОСОБА_1 (а.с. 13).

Різність написання прізвища заявника в договорі купівлі-продажу і його паспорті на теперішній час перешкоджає йому у вільному розпорядженні своєю власністю.

З зазначеного вбачається, що в договорі купівлі-продажу від 31 липня 1990 року невірно зазначено прізвище заявника замість «Цьома» вказано «Цема».

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З ксерокопії паспорта заявника вбачається, що його прізвище є «Цьома», а не «Цема», протягом життя йому видавалися інші офіційні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, диплом, свідоцтво про одруження, інші документи (а.с. 10, 11, 15).

За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в паспорті та договорі купівлі-продажу, які було видано заявнику, повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу, виданого на імя ОСОБА_3, встановленню.

На підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп, який з урахуванням положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-6 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: 49018, м. Дніпро, ж/м ПокровськийАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) договору купівлі-продажу від 31 липня 1990 року квартири № 11 в будинку № 5-а на ж/м Покровський (колишня назва: ж/м Комунар) у м. Дніпрі (колишня назва: Дніпропетровськ), посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-3383, який було видано на імя ОСОБА_3 (зареєстрований та проживає за адресою: 49018, м. Дніпро, ж/м ПокровськийАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя