Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1056/18
Провадження № 2/321/7/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2019 смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованого природного газу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, визнання протиправними дій щодо нарахування штрафних санкцій та відновлення становища, яке існувало до порушення права, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

31.08.2018 року до Михайлівського районного суду Запорізької області звернувся із позовом Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованого природного газу в сумі 169300,74 грн. в обґрунтування позову зазначив наступне.

13 квітня 2018 року в порядку надання послуг з розподілу природного газу споживачу, на обєкті останнього за адресою Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, сул. Миру, 24ж виконувались роботи по перевірці наявності та технічного стану газового обладнання. При проведенні перевірки підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку , шляхом візуального обстеження газопроводів на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних газових мереж, було виявлено наявність несанкціонованого ввареного обвідного газопроводу, яке у відповідності до пп.1 п.1 гл.2 ХІ Кодексу ГРМ кваліфікується як наявність несанкціонованого газопроводу. 27.04.2018 року за наслідками виявленого несанкціонованого газопроводу було прийнято рішення про його задоволення в повному обсязі, складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості від 14.05.2018 року з урахуванням усіх газових приладів та пристроїв споживача (фізичної особи): газова плита 1 шт, котел-1шт. за два роки, 13.04.2016р.-31.03.2018 р., вартість якого становить 169300 грн.74 коп. Також зазначено, що відповідачу було направлено поштове повідомлення про необхідність сплати вартості необлікованого обєму природного газу в результаті задоволення акту про порушення. На момент подання позову споживач оплату за розрахунком не провів. У звязку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, вартість донарахованого не облікованого обєму та обсягу природного газу в сумі 169300,51грн. та суму сплачених судових витрат в розмірі 2539,51 грн.

11 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживача, визнання протиправними дій щодо нарахування штрафних санкцій, зобовязання відновити становище, що існувало до порушення права, стягнення моральної шкоди, який ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року був обєднаний в одне провадження з цивільною справою за позовом ПАТ по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованого природного газу.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою: Запорізька область Михайлівський район смт. Михайлівка Сільськогосподарська зона №3 Михайлівська селищна рада. Також зазначив, що, в порушення вимог п.2 гл.6 розд. Х Кодексу ГРМ, відповідач не виконує своїх обовязків щодо проведення контрольного огляду встановленого газового лічильника не рідше ніж шість разів на місяць, що виключило б нарахування за два роки. Також, позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідач мав повідомити про відключення від мережі газопостачання відповідно до п.9.4 Типового договору не пізніше чим за пять робочих днів до дати припинення. Однак, в результаті проведеної перевірки 13.04.2018 року без повідомлення споживача було безпідставно проведено відключення та складено акт про припинення газопостачання від 13.04.2018 року. Вважає, що відповідачем не встановлено наявність несанкціонованого газопроводу у розумінні п.1.1. гл.2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, оскільки газопровід старий, заварений та видимий, збудований у 2006 році. Зазначив, що в акті про порушення ставити підпис відмовився, але відмова відео зйомкою не фіксувалася, натомість в акті зявився підпис навпроти його прізвища. Також, в позові зазначив, що бланк акту про порушення вже мав надрукований запис про порушення «розділ ХІ гл.2п.1.1. Наявність несанкціонованого газопроводу», вважає, що визначення поняття несанкціонований газопровід не відповідає дійсним обставинам, встановленим в ході проведеного огляду працівниками ПАТ «Запоріжгаз». В результаті проведеного безпідставного припинення газопостачання позивач та його родина зазнали моральної шкоди, оскільки нервує, змушений виправдовуватись, шукати альтернативні джерела опалення будинку, гарячого водопостачання та приготування їжі для своєї родини, постраждала репутація позивача. Враховуючи вказані порушення, допущені ПАТ «Запоріжгаз», просить у задоволенні первісного позову відмовити, відновити становище, яке існувало до порушення прав споживача, визнати протиправними дії щодо донарахування обєму природного газу та скасувати рішення про його нарахування, зобовязати відповідача здійснити перерахунок, виключивши суму 169300,74 грн., зобовязати відшкодувати вартість недовідпущеного природного газу, стягнення моральної шкоди в розмірі 50000грн.

В судовому засіданні представник позивача та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 просив задовольнити позов ПАТ «Запоріжгаз» на підставах, викладених у позовній заяві, а також заперечував проти задоволення зустрічного позову, оскільки працівники ПАТ «Запоріжгаз» при складанні акту порушення і подальших дій діяли в межах чинного законодавства. Також зазначив, що при складанні акту про порушення та розгляді акту відповідач був присутній, зауважень не було. Вимога про визнання та скасування рішення комісії оператора ГРМ про задоволення акту про порушення не відповідають способам захисту, визначеному ст.. 16 ЦК України, оскільки ці документи є внутрішніми та не належать до актів в розумінні цієї статті. Відключення даного споживача від мережі газопостачання відбувалося на підставі п.п.1-5 абзацу другого п.п.12 п.1 гл.7 розділу VІ Кодексу ГРМ, тобто у відповідності до правових приписів, відповідно до яких направлення повідомлення не передбачено. Заперечував проти визначення відповідачем суми нарахування необлікованих обємів природного газу як суми відшкодування шкоди, відповідно до ст.. 1166 ЦК України. Вважав, що стягнення моральної шкоди заявлено безпідставно та не обґрунтовано. Також, заперечуючи проти вимог позивача за зустрічним позовом, наголосив на те, що підставою для встановлення несанкціонованого відбору газу достатньо встановити несанкціоновану врізку, що і було встановлено працівниками оператора ГРМ. З відеоматеріалу чітко вбачається врізка у ГРС на території будинковолодіння ОСОБА_2 та труба з місця врізки прямує до горища будинковлодіння. За його участі оглянутий будинок, де у іншому приміщенні виявлено ще одну врізку труби постачання газу, яку виявлено шляхом розсунення частин меблевого коробу, що підтверджує факт наявності прихованого несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору газу.

Представник відповідача ОСОБА_2- адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову ПАТ «Запоріжгаз» з підстав, викладених у відзиві, та прохав задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. Також, в судовому засіданні представником було зазначено, що діючий на момент складання акту про порушення Кодекс ГРМ не містив п.п.6 абзацу другого п.п.12 п.1 гл.7 розділу VІ Кодексу ГРМ, а отже відповідачу необхідно було попередити про відключення завчасно. Також зазначив, що виходи старого газопроводу не відповідають поняттю «несанкціонованого газопроводу», відповідно до Кодексу ГРМ, зазначив, що актом не доведено порушення ОСОБА_2 умов споживання, натомість екземпляр акту про порушення містить дописку про існування додатку №1 та додатку №2, які були підставою для нарахування та проведення відключення, оскільки в п. 4 Додатку № 1 від 13.04.2018 року встановлено самовільна заміна газового приладу, що є безумовною підставою.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні просив в задоволенні позову ПАТ «Запоріжгаз» відмовити в повному обсязі через його необґрунтованість. Свою зустрічну позову заяву просив задовольнити на підставах, викладених у ній. Також суду пояснив, що він зареєстрований та проживає за адресою Сільськогосподарська зона №3 смт. Михайлівка, Михайлівський район Запорізької області, акт про порушення складений працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за невірно визначеною адресою вул. Миру, 24ж смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області. Також пояснив, що ним було в 2006 році замовлено проект ГРС за адресою його домоволодіння, в якому було передбачено прокладення газопроводу через горище, та змонтовано такий газопровід. В 2007 році у прийнятті в експлуатацію ГРС йому було відмовлено, оскільки проведено трубу через горище, запропоновано усунути недоліки. У відповідності до цього ним було прокладено трубу по житловому приміщенню будинку, а трубу через горище демонтовано, шляхом зрізки у чердачному приміщенні та заварюванню наглухо кінців труб. Після цього ГРС було прийнято до експлуатації. Також додав, що навіть зєднання цих обрізків труб, відповідно до схеми, складеної слюсарем ОСОБА_6 до акту про порушення, не призвело б до несанкціонованого відбору газу, оскільки нова система ГРС, зроблена в 2007 році, виключає цю можливість. Відповідач пояснив, що при проведенні відеозйомки не було зафіксовано, що працівники оператора ГРМ проводили включення та відключення газових приладів одночасно із контрольним оглядом лічильника, несанкціонованого відбору природного газу, як то одночасна робота газового приладу з не працюючим в режимі нарахування лічильником встановлено не було.

До зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 було заявлено клопотання про виклик свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Запоріжгаз» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року.

Відповідно до п.1 ст. 1 вказаного Закону, оператор газорозподільної системи це субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пп.17); побутовий споживач фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пп.23); ринок природного газу сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG (пп.33); розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і повязана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (пп.3); споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37); субєкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (пп.39).

З 01 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. В розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» серед субєктів ринку природного газу кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ).

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобовязані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх обєкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є власником житлового будинку за адресою: Сільськогосподарська зона №3 Михайлівська селищна рада, Михайлівського району Запорізької області (копія паспорту а.с. 69-69об). Враховуючи, що сторонами не заперечується місце розташування домоволодіння та відповідність самого домоволодіння, проведеного в ньому ГРС місцю проведення перевірки та складеного акту про порушення та враховуючи єдиний персональний EІС-код № 56ХМ14F282251591, наявність лічильника газу типу ОКТАВА G4, заводський номер 387329, суд вважає за можливе ідентифікувати зазначені адреси: в ПАТ «Запоріжгаз» - вул. ОСОБА_5 (50 років ВЛКСМ), 24ж смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області приватне підприємство «Дизель-транс» згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.48) та відповіді Михайлівської селищної ради від 10.10.2018 року № 1178 про відсутність зареєстрованих осіб та домоволодіння ОСОБА_2 -Сільськогосподарська зона № 3 Михайлівська селищна рада (вул. 1,5 км автодороги Михайлівка-Пришиб) Михайлівського району Запорізької області згідно копії технічного паспорту (а.с.70-74) та копії витягу на нерухоме майно (а.с.75-75об.)

В січні 2016 року між оператором ГРМ - ПАТ «Запоріжгаз» споживачу ОСОБА_2 направлено заяву-приєднання. Заяву споживачем повернуто не було, але протягом 2017 року він здійснював оплату спожитого природного газу на підставі наданих йому з боку постачальника відповідних рахунків за послуги що є фактом приєднання до умов договору. Що не заперечується сторонами.

Згідно копії акту про порушення, доданого до первісного позову, складеного 13.04.2018 року № НОМЕР_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: «Розділ 11 гл. 2п. 1.1 наявність несанкціонованого газопроводу», п. 4 «порушення усунено», п.7 «фото-відео фіксація, акт про відключення від 13.04.2018 року, Додаток №1, Додаток №2». Акт містить підписи представників оператора ГРМ ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (а.с.10-10об.)

Згідно копії акту про порушення, доданого до зустрічного позову, складеного 13.04.2018 року № НОМЕР_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: «Розділ 11 гл. 2п. 1.1 наявність несанкціонованого газопроводу», п. 4 «порушення усунено», п.7 «фото-відео фіксація, акт про відключення від 13.04.2018 року». Акт містить підписи представників оператора ГРМ ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (а.с.64-64об.)

Клопотань про виклик свідків працівників оператора ГРМ, що приймали участь при складанні акту, суду не заявлено.

Згідно копії плану схематичного плану газопроводу, складеної 25.05.2007 року, виготовлено її Конструкторською групою Токмацького УГіГ та погоджено ОАТ «Запоріжгаз».(а.с.15)

Відповідно копії Додатку № 1 до акту про порушення НОМЕР_1 від 13.04.2018 року «виявлено несанкціонований газопровід, прокладений прихованим методом(через дах будівлі), який надавав змогу споживати природний газ в обхід вузла обліку газу. Також, в ході перевірки наявності та технічного стану газового обладнання, було встановлено факт наявності самовільно встановлених газових приладів, а саме УГОП-16, АКОГ-3, ПГ-2 «Гефест». Проведено відео фіксацію порушення. Порушення усунено, обєкт відключено від мережі газопостачання».(а.с.11).

Відповідно копії Додатку № 2 до акту про порушення НОМЕР_1 від 13.04.2018 року «виявлено несанкціонований газопровід, прокладений прихованим методом(через дах будівлі, труба діаметром 20мм), який надавав змогу споживати природний газ в обхід вузла обліку газу. А також в ході перевірки наявності та технічного стану газового обладнання, було встановлено факт наявності самовільно встановлених газових приладів, а саме: 1) УГОП-16, 2)АКОГ-3, 3)ПГ-2 «Гефест», 4) самовільна заміна АОГВ (10 КВт) на АГКВ-24 (24 КВт) Проведено відео фіксацію порушення. Порушення усунено, обєкт відключено від мережі газопостачання».(а.с.12).

Згідно копії акту про припинення та відключення газопостачання від 13.04.2018 року припинення проведено за несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; невідповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.(а.с.16)

Згідно протоколу № 970 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення від 27.04.2018 року задоволено акт про порушення № НОМЕР_1 від 13.04.2018 року. ОСОБА_2 був присутній і не заперечував цей факт в судовому засіданні. Також, відповідно до протоколу були розглянуті документи, фото-відео матеріали, додаток №1, акт про припинення та відключення газопостачання від 13.04.2018 року, схема несанкціонованого газопроводу, робочий проект на газопостачання. (а.с.17)

Згідно акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) обєму природного газу і його вартості від 14.05.2018 року суму 169300,74 з ПДВ нараховано з приводу виявлених порушень: «несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів» на підставі акта про порушення № НОМЕР_1 від 13.04.2018 року з урахуванням підключених газових приладів: газова плита-1 ПГ-2Волгоград, газовий котел АОГВ-11,6 -1, опалювальна площа-71,4 кв.м., додаткова площа-22 кв.м, кількість осіб-1 (а.с.18-34), що також підтверджено позивачем в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні судом допитані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які пояснили, що вони були закликані ОСОБА_2 для підтвердження факту наявності або відсутності газопроводу у горищному приміщенні домоволодіння ОСОБА_2 по Сільськогосподарській зоні, 3 смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. За результатами огляду було складено та підписано акт обстеження від 13.04.2018 року приблизно о 12-30 13-30 год. (а.с.66). Відповідно до акту обстеження від 13.04.2018 року, пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на горищі відсутній будь-який газопровід, натомість знаходяться дві заварені, старі, ржавих труби, розміром 10-20 см, зліва зі стіни, з права - з підлоги.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 додав, що працює на посаді секретаря Михайлівської селищної ради, обраний Депутатом Михайлівської селищної ради та наділений повноваженням щодо встановлення або відсутності певних фактів.

В судовому засіданні переглянуто відеозапис, проведений 13.04.2018 року при огляді газопроводу в домоволодінні ОСОБА_5, згідно запису та фото таблиці не доведено існування несанкціонованого газопроводу у визначенні Кодексу ГРМ самовільно підєднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключення газового обладнання, фізично зєднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу), бо обовязковою складовою визначення несанкціонованого газопроводу є також витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу), що не вбачається з відеодоказу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, а також інший спосіб захисту, зокрема визнання неправомірним акта, від якого залежать цивільне право особи на отримання послуг газопостачання.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І КГС, договір на приєднання до газорозподільної системи/договір на приєднання - це письмова угода між оператором газорозподільної системи та замовником послуги з приєднання, яка укладається відповідно до вимог розділу V та за формою, наведеною в цьому Кодексі, визначає їх правовідносини під час виконання приєднання об'єкта замовника до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи;

несанкціонований газопровід самовільно підєднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично зєднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу);

оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це субєкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно з приписами пунктів 1 та 7 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем суміжні суб'єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань обєму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо:

1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору;

2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;

3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб;

4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;

5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обвязки газового та газорегулюючого обладнання;

6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема, наявність несанкціонованого газопроводу.

Розрахунок необлікованого або облікованого частково обєму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу.

У відповідності до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок обєму необлікованого природного газу здійснюється за граничними обємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Предметом розгляду порушення комісією та при розгляді у судовому засіданні позивачем не зазначено дату останнього зняття показань лічильника.

Відповідно до пунктів 1 та 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

У відповідності до пунктів 4-8 зазначеної глави розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали:

або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою;

або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис.

У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно з пунктами 10-12 вказаної глави розділу XI Кодексу газорозподільних систем споживач (несанкціонований споживач) зобовязаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) обєм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.

Вартість необлікованого (донарахованого) обєму природного газу, яка предявляється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Якщо обєм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) обєм природного газу не вважається простроченою.

Аналіз наведених норм Кодексу газорозподільних систем дає підстави для висновку, що наслідком застосування такого виду примусу як відключення від системи газопостачання за несанкціонований газопровід та нарахування суми збитків за несанкціоноване підключення має бути беззаперечне встановлення обставин самовільного підєднання газопроводу (газового відводу), фізичного зєднаного (вварений, врізаний) з газорозподільною системою, де внаслідок таких дій витрати (споживання) природного газу через таке фізичне зєднання не обліковуються комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Отже, підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціонований газопровід, є сукупність трьох складових умов, які полягають у такому:

самовільне підєднання до газопроводу;

фізичне зєднання з газорозподільною системою та іншою мережею, у тому числі внутрішнього газопостачання;

витрати (споживання) природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обовязок доведення наявності складових умов несанкціонованого газопроводу у даній справі покладений саме на позивача ПАТ «Запоріжгаз».

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Представником позивача в судовому засіданні не було спростовано факт про який заявлено відповідачем ОСОБА_2, а саме проведенні контрольного огляду працівниками оператора ГРМ одночасної роботи газових приладів та лічильника та встановлення при перевірці відсутності несанкціонованого відбору природного газу.

Проводячи аналіз наданих сторонами доказів як у сукупності, так і кожен окремо, суд дійшов висновків про недоведеність відповідачем складу цивільного правопорушення в діях позивача, зокрема, з огляду на встановлені судом обставини, а саме:

відсутність фактів (доказів) фізичного існування несанкціонованого газопроводу у відповідності до кодексу ГРМ як то зазначено в акті про порушення, натомість надання доказів відповідачем показами свідків на його відсутність;

ненадання суду доказу витрат (споживання) природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу), та у звязку з цим не доведеності витрат (споживання) природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу), натомість зазначення відповідача про проведення працівниками Оператора ГРМ відповідності працюючих газових приладів роботі лічильника.

Враховуючи викладене, знайшли своє підтвердження неспростовні обставини про недоведеність позивачем здійснення відповідачем несанкціонованого газопроводу (про що зазначає позивач), відсутність складу цивільного правопорушення в діях відповідача, відповідно, відсутність підстав для нарахування суми не облікованого газу.

Суд відхиляє аргумент представника позивача про те, що для покладення заходів примусу достатньо лише встановлення факту врізки у газорозподільну систему, оскільки без доведення загальних підстав для покладення на особу відповідальності (складу правопорушення), не може бути формально застосований примус у вигляді відключення від системи газопостачання та нарахування збитків.

Саме на позивача покладається обовязок належної фіксації факту порушення, у випадку його виявлення (у тому числі, фіксації несанкціонованого газопроводу відповідно до всіх складових ознак), наявності неправомірних дій споживача щодо несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору газу, заподіяння шкоди Оператору ГРМ внаслідок допущених порушень, а також причинний зв'язок між діями та можливістю нарахування до стягнення суми вартості необлікованого природного газу.

У той час як позивач, без наведення відповідної інформації в акті про порушення, з посиланням виключно на речові докази - фото - та відеофіксацію, без доведення неправомірних дій позивача, наявності шкоди та причинно-наслідкових дій між ними, намагається перекласти на суд здійснення фіксації факту можливого порушення (несанкціонованого газопроводу), що прямо суперечить приписам статей 12, 81 ЦПК України.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги за зустрічним позовом і заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Запоріжгаз» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК УкраїниКожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Відповідно до змісту положень ст.ст.13,19 ЦК Україницивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановленийст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Суд вважає, що оспорюване рішення не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, тому оскарження такого рішення не передбачено чинним законодавством України в якості способу захисту прав.

Зазначене рішення може бути визнаним в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від постачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків, при вирішенні яких суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаному рішенню.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 12.09.2011 у справі № 6-25цс11.

Отже, зазначена вимога позивача не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Вимога про зобовязання здійснити перерахунок по особовому рахунку, виключивши з нього нарахування за необлікований обсяг природного газу є передчасним, оскільки в судовому засіданні вирішено питання про відмову в задоволенні первісного позову про стягнення вартості необлікованого природного газу, а дана вимога є похідною і буде вирішена на стадії виконання судового рішення.

В січні 2016 року між оператором ГРМ - ПАТ «Запоріжгаз» споживачу ОСОБА_2 направлено заяву-приєднання. Заяву споживачем повернуто не було, але протягом 2017 року він здійснював оплату спожитого природного газу на підставі наданих йому з боку постачальника відповідних рахунків за послуги що є фактом приєднання до умов договору. Дана обставина не заперечується сторонами.

Виконання умов договору є обовязковим для сторін.

Згідно умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) зазначено, що у разі заміни лічильника чи газових приладів (пристроїв), зміни кількості зареєстрованих осіб та/або опалювальної прощі такі заходи здійснюються в установленому порядку за погодженням з Оператором ГРМ.

Згідно акту про припинення газопостачання підставою припинення газопостачання за адресою ОСОБА_2 вул.. Миру, 24ж смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області від 13.04.2018 року стало в тому числі: не відповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Відповідно до п.7 ч.5 розділу ХI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМна дату складання акта про порушення забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті робиться відповідний запис, про що і зазначено в.п. 4 акту про порушення від 13.04.2018 року. (а.с.10). Усунення порушення відбулося в установленому законодавством порядку шляхом припинення газопостачання (розподіл природного газу) на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів.

Питання про визнання дій відповідача за зустрічним позовом незаконними або неправомірними щодо проведеного відключення газопостачання оператором ГРМ ПАТ «Запоріжгаз» не заявлено.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Умови договору в цій частині побутовим споживачем газу ОСОБА_2 не виконано, а відтак дії оператора ГРМ, проведені по відключенню газопостачання є правомірними. В судовому засіданні встановлено та ця обставина не заперечується позивачем за зустрічним позовом, що дійсно наявні на момент проведення перевірки підєднані газові прилади не відповідають газовим приладам, визначеним в проектній документації 2007 року, а відтак не підлягають задоволенню вимоги про відновлення становища, яке існувало до порушення прав споживача та встановлення газопостачання будинку Сільськогосподарська зона №3 Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області.

Враховуючи, що вимога про зобовязання відшкодувати вартість недовідпущеного природного газу згідно планового місячного обєму споживання з урахування періоду безпідставного припинення газопостачання та стягнення моральної шкоди є похідною від вирішеного судом питання щодо правомірності проведеного відключення, позов цій частині не підлягає задоволенню, оскільки в цій частині позову відмовлено.

Доводи позивача за зустрічним позовом щодо порушень при оформленні акту про порушення, акту про відключення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодних зауважень споживачем ОСОБА_2, присутнім при їх складанні внесено не було.

Також суду слід зазначити, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки судом було встановлено, що дії ПАТ «Запоріжгаз» по відключенню повністю відповідали вимогам Кодексу газорозподільних систем та іншим нормативно-правовим актам, що регулюють діяльність оператора ГРС, то позовна заява ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» про захист прав споживача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4-5,10,81,89,259,263-265,273, 352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», місце розташування: м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7 (р/р № в АБ «Кліринговий Дім» м. Київ, МФО 300647, ) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_3, про стягнення вартості не облікованого природного газу залишити без задоволення.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_3, до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», місце розташування: м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7 (р/р № в АБ «Кліринговий Дім» м. Київ, МФО 300647, код ЄДРПОУ 03345716) про захист прав споживачів, визнання протиправними дій щодо нарахування штрафних санкцій та відновлення становища, яке існувало до порушення права, стягнення моральної шкоди відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено 07.03.2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_14