Справа № 484/2328/19
Провадження № 2/484/1007/19 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2019 року Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Паньков Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "ВЕЛЛФІН" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225).

05.04.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 28465 в електронній формі.

За умовами п. 1.1. укладеного між сторонами Договору позики, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 1200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів.

Відповідно до п. 1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між Позичальником і Позикодавцем.

Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1200,00 грн., що підтверджується повідомленням від 13.05.2019 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору доручення № ФБ211/11 від 18.11.2015 року.

Таким чином, Позивачем належним чином виконані умови Договору позики, в той час як Відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

Відповідно п.1.1, 1.5 Договору позики, загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 13.05.2019 року становить 52210,80 грн., з яких: 1200,00 грн. - основний борг; 25862,40 грн. - заборгованість по відсоткам; 25148,40 грн. - заборгованість відсотками.

На момент виникнення спірних правовідносин порядок отримання та надання позики регламентувалось Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», затверджених наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» № 2-1 від 27.10.2015 року, які розміщуються на офіційному веб-сайті Позивача.

Таким чином, реєстрація Відповідача на сайті Позивача, подання Відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження Позивачем заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що Відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі.

Станом на день подання позову Відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору позики не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 52210,80 грн. та судовий збір 1921,00 грн.

На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення.

21.06.2019 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 , у якій вона вказала, що викладені у вказаній позовній заяві вимоги не визнає в повному обсязі, так як зазначено в позовній заяві 05.04.2016 року між нею та ТОВ «ВЕЛЛФІН» було укладено Договір позики № 28465 в електронній формі, проте з моменту укладення даного договору та зняття коштів з картки рахунку пройшло вже більше трьох років, в Договорі позики № 28465 від 05.04.2016 року в пункті 7.7. вказано про загальний строк позовної давності відповідно до ст. 256 ЦК України.

Виходячи з вище викладеного, оскільки позивач з квітня 2016 рік по квітень 2019 рік з позовом про стягнення заборгованості з відповідача не звернувся, то вона вважає, що можливо застосувати позовну давність до виниклих правовідносин та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Копія відзиву на позов відповідачем була направлена ТОВ "ВЕЛЛФІН" 21.06.2019 р., що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта», проте відповіді на відзив від позивача на адресу суду не надійшло.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору позики № 28465 в електронній формі від 05.04.2016 р. ОСОБА_1 була надана позика в сумі 1200,00 грн., на умовах визначених Договором, з терміном сплати позики до 05.05.2016 року.

Розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 13.05.2019 року становить 52210,80 грн., з яких: 1200,00 грн. - основний борг; 25862,40 грн. - заборгованість по відсоткам; 25148,40 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Факт укладення договору позики та наявність заборгованості відповідач не заперечує.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Згідно із ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено термін сплати позики - 05.05.2016 року, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання позивачем платежу.

З розрахунків та матеріалів наданих позивачем зрозуміло, що з моменту надання відповідачу позики, а саме через систему прийому платежів «Рlаtоn» 05.04.2016 року було проведено видачу займу на картку клієнта 1200,00 грн., що підтверджується повідомленням від 13.05.2019 року, ОСОБА_1 платежів в рахунок сплати боргу не здійснювала.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечуючи проти позову відповідач просить суд застосувати до позовних вимог позивача наслідки пропуску строку позовної давності.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Суд, зважаючи на подання відповідачем заяви про застосування позовної давності та виходячи з встановлених договором позики строків виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (05.05.2016 р.), приходить висновку про те, що позивачем на момент звернення з цим позовом до суду було пропущено встановлений законом трирічний строк позовної давності щодо усіх заявлених ним на основі вказаного договору позовних вимог про стягнення заборгованості. Доказів поважності причин пропущення позовної давності ТОВ "ВЕЛЛФІН" суду не надано.

Таким чином, враховуючи вище викладені обставини, а саме, що відповідач просить застосувати строк позовної давності, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідно до приписів ч.4 ст.267 ЦК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог суд відповідно до ст. 141 ЦПК України відмовляє у стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" (вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики в електронній формі № 28465 від 05.04.2016 року в сумі 52210,80 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата складання повного тексту рішення - 17.09.2019 року.

Суддя: