ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Харків

справа № 640/14985/18

провадження № 22-ц/818/1459/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Бровченка І.О.

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О. ,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про звернення стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Губською Я.В., в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в шлюбі, укладеному 24 березня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився їх син - ОСОБА_2 Рішенням Київського районного суду м. Харкові від 18.03.2004 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Рішенням Київського районного суду м Харкові від 04.03.2004 року задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та зобов'язано стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина - ОСОБА_2, аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, починаючи з 22 січня 2004 року до досягнення дитиною повноліття. Їх син з дня розлучення і по сьогоднішній день проживає з позивачем, та знаходиться на її утриманні.

Наказом Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого №557-С від 14 серпня 2018 року «Про зарахування на навчання» ОСОБА_2, зараховано студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю «Міжнародне право» міжнародно-правового факультету Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб. Між позивачем та Національним юридичним Університетом імені Ярослава Мудрого укладено договір - контракт, відповідно,вартість навчання, згідно вищезазначеного контракту за спеціальністю «Міжнародне право» міжнародно-правовий факультет, освітній ступінь бакалавр, денна форма навчання, складає 27 тис. 500 грн. на 2018-2019 навчальний рік. Про необхідність сплати додаткових витрат у зв'язку з навчанням сина позивач повідомила відповідача, однак відповіді не отримала, тому позивач звернулася з даним позовом до суду.

У зв'язку із наведеним позивач просила стягнути на її користь половину вартості додаткових витрат на неповнолітнього ОСОБА_2 у розмірі 13887 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року внесено виправлення в рішення суду.

Стягнуто з ОСОБА_3 половину вартості додаткових витрат на неповнолітню дитину ОСОБА_6, а саме грошові кошти за надання освітньої послуги Національним юридичним Університетом імені Ярослава Мудрого в сумі 13750 грн. та суму комісії 137,50 грн., усього 13887,50 грн. за період навчання на 2 семестрі 1 курсу 2018-2019 навчального року в НЮУ імені Ярослава Мудрого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано його матеріальне становище та можливість сплачувати додаткові витрати. Вказує, що його річний дохід становить близько 30 000 грн., в той час як дохід позивачки за рік складає майже 300 000 грн. Також вказує, що він допомагає зі сплатою навчання з урахуванням свого матеріального становища, перерахував позивачці 500 грн. та планує перерахувати ще 1000 грн., однак наведені позивачем обставини не вважає особливими, передбаченими ст. 185 СК України.

ОСОБА_1 надала до суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити рішення суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що посилання відповідача на те, що вартість навчання є занадто дорогою не відповідає дійсності, оскільки вартість навчання в обраному їх спільною дитиною учбовому закладі є нижчою за середній показник в Україні. Докази щодо розміру доходу відповідача позивач вважає неналежними та недопустимими.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24 березня 2001 року, відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2004, свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова НОМЕР_1, 19.05.2004 шлюб між ними розірвано.(а.с. 8, 11)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27 липня 2001 року, від шлюбу ОСОБА_1 має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 де відповідач вказаний батьком, а позивачка матірю. (а.с. 9)

Як вбачається з витягів з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №6313-1, №6313-, довідки з місця проживання, про склад сімї та зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, виданої Житловим кооперативом «Флора-4» від 17 серпня 2018 року за вих. № 31, ОСОБА_2, 2001 р.н. мешкає з позивачкою, і відповідачем ця обставина не спростована. (а.с. 6, 25, 27)

Згідно з наказом Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого №557-С від 14 серпня 2018 року «Про зарахування на навчання» ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, зараховано студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю «Міжнародне право» міжнародно-правового факультету Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб.(а.с. 14)

Відповідно до Договору №41/7ф від 14.08.2017 між позивачем та Національним юридичним Університетом імені Ярослава Мудрого укладено договір про надання освітніх послуг, відповідно до якого ОСОБА_2, зарахований студентом до 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю міжнародне право міжнародно-правового факультету Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб, вартість навчання, складає 27 тис. 500 грн. на 2018-2019 навчальний рік. (а.с. 52)

Як вбачається з копії квитанції 0.0..1 від 15.08.2018 позивачем сплачено 13750 грн. за послуги навчання ОСОБА_2 та 137,50 грн. за послуги банку (а.с. 51)

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до роз'яснень даних в п 18 Постанови Пленуму ВСС України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3 зазначено, звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов.

Доводи позивача про те, що навчання дитини за майбутньою професією та розвиток дитини в цьому напрямку є особливими обставинами, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батька дитини не заслуговують на увагу.

Так, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2004 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки заробітку відповідача.

При цьому навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини в розумінні ст. 185 СК України.

Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 569/6838/15-ц.

Аналізуючи наведе, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правової підстави передбаченої ст.185 СК України для задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_3 частини витрат понесених на навчання ОСОБА_2 у вищому навчальному закладі, оскільки навчання для здобуття професійної освіти законодавцем не віднесено до особливих обставин.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно зясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року - скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити .

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

І.О. Бровченко