Справа № 125/659/19
Провадження № 22-ц/801/1899/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 рокуСправа № 125/659/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Войтка Ю.Б., Рибчинського В.П.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника скарж-ника, відповідача ОСОБА_1 адвоката Огородника В.В., позивачки Сло ОСОБА_2 , розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в по-рядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позо-вом

ОСОБА_3 до ОСОБА_1

про поділ спільного сумісного майна подружжя,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року про забезпечення позову, постановлену у приміщенні суду у м. Бар Вінницької області за головування судді Хитрука В.М.,

В С Т А Н О В И В:

З 15 березня 2019 року у провадженні Барського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 08 травня 2019 року заява ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволена повністю, накладе-ний арешт на земельну ділянку площею 0,0577 га, кадастровий номер :01:152:0013, розташовану в АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку 33 за тією ж адресою площею 0,0483 га, кадастровий номер :01:152:0024, право власності на які зареєстроване за ОСОБА_1 Дана ухвала направлена для виконан-ня до Відділу державної реєстрації Барської районної державної адміністрації Вінницької області та для відома учасникам справи. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття вико-навчого провадження.

01 липня 2019 року ОСОБА_3 звернулася в суд із ще однією заявою про забезпечення позову, де зазначила, що їй стало відомо про наявність у власності відповідача легкового автомобіля «Renault Megane» 2016 року випуску. Оскіль-ки ОСОБА_1 намагається відчужити належне йому на праві власності вка-зане рухоме майно, з метою забезпечення реального, ефективного виконання судового рішення у разі його ухвалення, захисту своїх інтересів, позивачка про-сила суд заборонити відчуження рухомого і нерухомого майна, належного на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року заява позивачки про забезпечення позову задоволена частково, заборонено відчуження транспортного засобу «Renault Megane» 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , належний Ка ОСОБА_4 . У іншій частині вимог позивачки про забезпечення позову від-мовлено. Дана ухвала направлена для виконання до Барського районного відді-лу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області, для відома - учасникам справи. Визначено, що ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого прова-дження ( а. с. 22-24 ).

Не погоджуючись із постановленою судом першої інстанції ухвалою від 09 липня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному поряд-ку, просить дану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у за-доволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову. Скаржник вважає оскар-жувану ухвалу постановленою за неповного зясування обставин справи, з по-рушенням матеріальних і процесуальних норм права, тому вона підлягає скасу-ванню.

Ухвалою апеляційного суду від 20 серпня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 , йому поновлений процесуальний строк на апеляційне оскар-ження ухвали Барського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року про забезпечення позову.

30 серпня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . У відзиві позивачка підкреслює, що задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду вона просила заборонити відчуження відповідачем його особистого рухо-мого і нерухомого майна, зокрема автомобіля «Renault Megane» 2016 року ви-пуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Позивачка зазначає про наявність інформації щодо спроб відчуження цього транспортного засобу, що підтверджується оголошенням з офіційного сайту відповідного видання, вона просить суд залишити оскаржувану ухвалу про за-безпечення позову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволен-ня.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційну скаргу відповідно представника скаржника адвоката Огородника В.В., по-зивачки ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржу-ваної судової ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не повністю відповідає цим вимогам, з виснов-ками суду цілком погодитися неможливо, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що у провадженні Барського районного суду Вінницької області перебуває ци-вільна справа № 125/659/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про по-діл спільного сумісного майна подружжя. У даній справі на задоволення у пов-ному обсязі клопотання позивачки ухвалою суду від 08 травня 2019 року забез-печений заявлений нею позов шляхом накладення арешту на дві земельні ділян-ки, зареєстровані за відповідачем, які є безпосереднім предметом даного ци-вільного спору.

Задовольняючи частково іще одну заяву ОСОБА_3 про забезпечення по-зову, забороняючи відчуження транспортного засобу «Renault Megane», належ-ного ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, суд першої ін-станції, посилаючись на норми статей 149-153 ЦПК України, роз`яснення пунк-тів четвертого, шостого постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесу-ального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», на пункт 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти Украї-ни», наголосив, що забезпечення позову у справі шляхом заборони відчуження транспортного засобу відповідача, який не входить до кола спільного сумісного майна подружжя, є доцільним з метою гарантування виконання обовязкового на всій території України рішення суду у разі задоволення позову. В іншому ви-падку існують ризик та загроза невиконання чи утруднення виконання можли-вого рішення суду. Суд урахував, що заходи забезпечення позову застосовують-ся для того, аби гарантувати виконання рішення суду; вони повинні застосову-ватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасни-ків процесу.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 09 липня 2019 року, погодитися не можна, вони є помилковими, зробленими без урахування меж предмета позову у даній цивільній справі.

Оскаржуючи ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 , його представник підкреслюють, що предметом розгляду у даній цивільній справі є розподіл спільного сумісного майна колишнього подружжя: дві земельні ділянки, придбані у період спіль-ного проживання у шлюбі сторін у справі, та об`єкт незавершеного будівниц-тва, розташований на цих земельних ділянках. Постановляючи 09 липня 2019 року ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції не взяв до уваги, що легковий автомобіль «Renault Megane» не є предметом спору у цій справі. Він придбаний ОСОБА_1 у лютому 2019 року, тобто після розлучення з по-зивачкою, яке відбулося 27 грудня 2017 року, є особистою приватною власніс-тю відповідача в розумінні статей 325 ЦК України, 57 СК України та жодним чином не відноситься до спільного сумісного майна подружжя. Через вказане заборона відчуження оскаржуваною ухвалою суду майна, яке не є спільною су-місною власністю колишнього подружжя суперечить положенням пункту пер-шого частини першої статті 150 ЦПК України.

З доводами апеляційної скарги слід погодитися, оскільки вони є вмотивова-ними, обєктивними, належно обгрунтованими нормами матеріального і проце-суального права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основополож-них свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Кон-венції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 149 чинного ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забез-печення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесу-ального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя ) з урахуванням до-казів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволен-ня позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що доводи апеляцій-ної скарги заслуговують на увагу, є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній судовій ухвалі. Визначальним у да-ному випадку є те, що рухоме майно, яким суд заборонив розпоряджатися його власнику в особі відповідача у справі, не входить до кола спільного сумісного майна колишнього подружжя, що вочевидь порушує обгрунтовані інтереси, охоронювані законом майнові права ОСОБА_1 . Крім цього, ні позивачка у заяві про забезпечення позову від 01 липня 2019 року, ні суд в оскаржуваній ухвалі не умотивували належним чином, що об`єм заявленого у позові до поді-лу спірного майна унеможливлює виконання майбутнього рішення суду у ви-падку задоволення вимог ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя суду першої інстанції не врахував вищенаведені обставини справи та вимоги закону, не пересвідчився у тому, чи невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, чи поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, не врахував відповідність виду забезпечення позову, який просила за-стосувати позивачка, позовним вимогам, та помилково дійшов висновку про на-явність підстав для забезпечення позову.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за резуль-татами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення пов-ністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або непра-вильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Барського районного суду Він-ницької області від 09 липня 2019 року про забезпечення позову - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову за вищенаведених підстав.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апе-ляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеля-ційного суду -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 ро-ку про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом заборони відчуження належного йому на праві особистої приватної власності транспорт-ного засобу скасувати.

У задоволенні заяви від 01 липня 2019 року ОСОБА_3 про за-борону відчуження рухомого і нерухомого майна, належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді Ю.Б. Войтко

В.П. Рибчинський