Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3266/18
Провадження № 2/376/265/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретаря Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є в спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2017 року вона набула у власність житловий будинок №23-а, який розташований по провулку Каштановий у м. Сквира Київської області та господарські будівлі і споруди, які є в спільній частковій власності з відповідачем ОСОБА_3

В користуванні позивачки знаходяться погріб, сарай, сарай-літня кухня, колодязь питний, що підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок та Довідкою про технічний стан нерухомого майна.

На даний час у позивачки ОСОБА_1 виникла необхідність в приватизації земельної ділянки призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), проте реалізувати своє право на власність шляхом приватизації не представляється можливим, оскільки господарські будівлі і споруди перебувають в спільній частковій власності з відповідачем.

Тому, на підставі вищевказаного позивачка змушена звернутися до суду та просить: Визнати за нею ОСОБА_1 право власності на господарські будівлі та споруди: погріб зазначений в плані літерою «а/пд», сарай «Б-1», сарай-літня кухня «Е-1», колодязь питний №1, що розташований біля житлового будинку №23-а, по пров. Каштановий в м. Сквира Київської області, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2017 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити .

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій позовні вимоги визнала та вказала, що не заперечує проти узаконення права власності ОСОБА_1 на господарчі будівлі: зазначений в плані літерою «а/пд», сарай «Б-1», сарай-літня кухня «Е-1», колодязь питний №1, що розташований біля житлового будинку №23-а, по пров. Каштановий в м. Сквира.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2017 року позивачка набула у власність житловий будинок №23-а, який розташований по провулку Каштановий у м. Сквира Київської області та господарські будівлі і споруди, які є в спільній частковій власності з відповідачем ОСОБА_4, що також підтверджується копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-8,12).

В користуванні позивачки знаходяться погріб, сарай, сарай-літня кухня, колодязь питний, що підтверджується копією Технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок виготовлений 10.08.2018 року ФОП ОСОБА_5 Інвентаризаційна справа номер 323 (а.с.14-18) та копією Довідки про технічний стан нерухомого майна № 323 від 10.08.2018 року видана ФОП ОСОБА_5 (а.с.13).

На даний час у позивачки ОСОБА_1 виникла необхідність в приватизації земельної ділянки призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), проте реалізувати своє право на власність шляхом приватизації не представляється можливим, оскільки господарські будівлі і споруди перебувають в спільній частковій власності з відповідачем.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю.

Частиною 1 ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частинами 2 та 3 ст. 367 ЦК України встановлено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в добровільному порядку відповідачка відмовляється укласти договір про поділ господарських будівель і споруд, які є у спільній частковій власності, нотаріально посвідчивши його, як цього вимагає ст. 367 ЦК України, а тому іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню з підстав викладених вище.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 319, 321, 356 ст. ст. 2,4,13 200,206, 247,258,259,263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: пров. Каштановий, 23-а, м. Сквира Київської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса: пров. Каштановий, 23, м. Сквира Київської області, ідентифікаційний номер: невідомо) про розподіл майна, що є в спільній частковій власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на господарські будівлі та споруди: погріб зазначений в плані літерою «а/пд», сарай «Б-1», сарай-літня кухня «Е-1», колодязь питний №1, що розташований біля житлового будинку №23-а, по пров. Каштаниовий в м. Сквира Київської області, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2017 року.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко