Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/3485/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді -Рижого О.А.

за участю секретаря судового засідання - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Сарненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментами,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Сарненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментами.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до виконавчого листа №2-1444 від 07.05.2003 року, виданого Сарненським районним судом Рівненської області, він зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму громадян, починаючи з 20.04.2003 року до досягнення дочкою повноліття. ОСОБА_1 в позові зазначає, що сплачував аліменти, передававши їх ОСОБА_2, яка являється його колишньою дружиною особисто, про що остання давала йому розписки, котрі він втратив. ОСОБА_2, на звернення позивача відмовилась підтвердити надання ОСОБА_1 коштів. 04.09.2018 р. старшим державним виконавцем Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Мельником Ю.В., позивачу було вручено розрахунок заборгованості за аліментами. Згідно даного розрахунку, загальний розмір вказаної заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01.03.2018 р. визначено в сумі 23680 грн. Позивач вважає такий розрахунок не правильним, оскільки сума заборгованості завищена.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 18.12.2018 р. справу призначено до підготовчого судового засідання на 11.01.2018 р.

08.01.2019 р. до Сарненського районного суду Рівненської області надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 З даного відзиву вбачається, що вона позовні вимоги позивача не визнає та просить суд в позові ОСОБА_1 відмовити за його безпідставністю.

10.01.2019 р. від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву. З даного відзиву вбачається, що вона позовні вимоги позивача не визнає та просить суд в позові ОСОБА_1 відмовити за його безпідставністю.

21.01.2019 р. до суду надійшла заява позивача в якій він просить викликати та допитати в якості свідка його матір ОСОБА_7

21.01.2019 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 З даної відповіді вбачається, що ОСОБА_1 спростовує доводи, викладені ОСОБА_2 про безпідставність задоволення його позову тим, що в нього наявна інша сім'я та дитина, яка має інвалідність, а тому вважає дану підставу для звільнення від сплати заборгованості за аліментами такою, що заслуговує на увагу суду, вказуючи також, що його теперішня сім'я є малозабезпеченою та потребує фінансової допомоги від держави.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 14.02.2019 р. в клопотанні позивача про виклик та допит в якості свідка його матері ОСОБА_7 було відмовлено.

Ухвалою Сарненського районного суду рівненської області від 14.02.2019 р. було закрито підготовче судове засідання у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Сарненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментами. Справу призначено до судового розгляду на 18.02.2019 р. на 12:00 год.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав клопотання через канцелярію суду про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином через оголошення на офіційному сайті судової влади України, про що свідчать копії розміщених вказаних оголошень в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Так, у судовому засіданні встановлено, що, відповідно до виконавчого листа №2-1444 від 07.05.2003 року, виданого Сарненським районним судом Рівненської області, він зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму громадян, починаючи з 20.04.2003 року до досягнення дочкою повноліття.

Відповідно до розрахунку-заборгованості старшого державного виконавця Мельника Ю.В. від 04.09.2018 р. №16755, за період з 01.07.2008 р. по 01.07.2015 р. у ОСОБА_1 існує заборгованість із сплати аліментів у сумі 23680,00 грн.

Позивачем пред'явлено вимогу про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам з посиланням на те, що визначений розмір заборгованості не відповідає дійсності та є значно меншим, враховуючи наведені ним вище обставини.

Отже, фактично, позивач оспорює розмір заборгованості по аліментам, яка є в розумінні змісту позовної заяви - самостійною матеріально-правовою вимогою, оскільки існує спір про розмір такої заборгованості, однак, позивач позовних вимог про обчислення розміру заборгованості по аліментам не заявляв, а тому звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, щодо розміру якої у нього існує спір з Державною виконавчою службою та відповідачем - суд позбавлений можливості.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 166 та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей .

Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, що утворилася з в період з 01.07.2008 р. по 01.07.2015 р., суд виходить з положень ч.2 ст.197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов'язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивачу було достеменно відомо, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму громадян, починаючи з 20.04.2003 року до досягнення дочкою повноліття.

Позивач не був позбавлений можливості сплачувати аліменти Ѕ частини неоподаткованого мінімуму громадян, проте, в протиріч навіть цього, він не надав доказів повної сплати аліментів у вищевказаний період. Посилання в позові на те, що він особисто та його матір ОСОБА_7 віддавали кошти ОСОБА_2, про отримання який ОСОБА_2 писала йому розписки, суд до уваги не бере, так як в матеріалах справи відсутні такі розписки.

Особисті відносини батьків, за період наявної заборгованості по сплаті аліментів - не може ставитись в залежність від належного матеріального забезпечення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, а батько є працездатною особою та має можливість надавати відповідну матеріальну допомогу у розмірах, встановлених законом. При цьому, місце проживання дитини ОСОБА_3, визначене - разом із матір'ю, на користь якої й були стягнуті аліменти - не змінювалось й інших судових рішень з цього приводу постановлено не було.

Отже, зазначені позивачем у позовній заяві та у судовому засіданні доводи - не можуть розцінюватись судом як обставина, що має істотне значення, тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд не находить.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача не відшкодовуються.

Керуючись вимогами ст.ст. 13,81,263 ЦПК України,ст.ст. 166, 180, 197 ч.2 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Сарненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментами - відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Сарненський районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рижий О.А.