ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/118/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 311010000
Кухаренко О.В. Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Катеринопільської районної державної адміністрації на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Катеринопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти і науки, ОСОБА_3 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала про те, що вона працювала на посаді секретар-друкарки централізованої групи обслуговування шкіл відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації з 11 листопада 2014 року відповідно до наказу Катеринопільського районного відділу освіти №317-к від 11 листопада 2014 року.

05 квітня 2016 року відповідно до наказу начальника відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації №26-к від 5 квітня 2016 року її було звільнено з посади секретар-друкарки централізованої групи обслуговування шкіл відділу освіти у зв`язку з ліквідацією цього відділу на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року (справа №823/310/16) визнано протиправними дії голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації без завчасного надання первинній профспілковій організації інформації щодо скорочення штату чисельності або штату працівників.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 29 січня 2016 року №17 «Про структуру районної державної адміністрації» в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.

На її звернення із заявою про поновлення її на роботі на роботі секретар-друкарки та проведення перерахунку і виплати належних коштів за вимушений прогул їй було відмовлено. На її звернення до начальника відділу освіти, молоді і спорту Катеринопільської районної державної адміністрації їй було надано довідку про те, що її загальна сума доходу в період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2017 року становить 15 462, 98 грн. За період вимушеного прогулу розмір посадового окладу секретар-друкарки централізованої групи обслуговування шкіл збільшувався удвічі.

Крім матеріальної шкоди їй також була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вона морально і психічно страждає, погіршився її стан здоров`я, вона вимушена терпіти моральні приниження.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд поновити її на роботі на посаді секретар-друкарки централізованої групи обслуговування шкіл відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області. Стягнути з відповідачів в рахунок оплати за час вимушеного прогулу 15 462,98 грн та 10 000 грн моральної шкоди солідарно.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Поновлено строк звернення до суду ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ від 05 квітня 2016 року № 24-К про звільнення ОСОБА_1 на роботі у відділі освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на посаді друкарки централізованої групи обслуговування шкіл відділу освіти Катеринопільської РДА Черкаської області.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у відділі освіти Катеринопільської РДА Черкаської області на посаді друкарки централізованої групи обслуговування шкіл відділу освіти Катеринопільської РДА Черкаської області.

Стягнуто з відділу освіти Катеринопільської РДА Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, в межах одного року, в розмірі 25 262,05 грн. з утриманням з вказаної суми при виплаті податків та інших обов`язкових зборів та платежів.

Стягнуто з відділу освіти Катеринопільської РДА Черкаської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної (немайнової) шкоди 1000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду мотивовано тим, що судом достовірно встановлено, що відповідачем було видано наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи незаконно, без попередньої згоди первинної профспілкової організації відділу освіти Катеринопільської РДА, членом якої була позивач, не надано такої згоди профспілковою організацією і в ході розгляду справи.

Судом вказано, що ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. Визнане адміністративним судом протиправним та скасованим розпорядженням голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 29.01.2016 року №17 «Про структуру районної державної адміністрації» в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, було підставою прийняття наказу про звільнення позивача. Відтак саме Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області, структурним підрозділом якої являвся відділ освіти, працівником якого була звільнена позивач, є належним відповідачем у справі.

Суд першої інстанції також зазначено, що фактично відбулася реорганізація, а не ліквідація відділу освіти, а тому при звільненні позивача були допущені порушення вимог закону, а тому вимоги про поновлення позивача на роботі підлягають до задоволення. Суд вважав, що ОСОБА_1 було пропущено місячний строк звернення до суду із вимогами про поновлення на роботі з поважних причин, а тому поновив позивачу пропущений строк на звернення до суду за захистом її порушених трудових прав.

Крім того, зазначено, що враховуючи обсяг завданих позивачу моральних страждань, які є наслідком, перш за все, незаконного звільнення, а також прикладення додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області подала апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила суд його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області не була роботодавцем позивача, тому не повинна була вживати заходів, зазначених у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Крім того, на момент початку процедури ліквідації та до її завершення, первинна профспілкова організація не була легалізована відповідно до закону. Також вказують, що відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації хоча і входив до її структури, проте мав статус юридичної особи, яке в подальшому було припинено без правонаступництва.

Крім того, скаржник посилаючись на ч. 1 ст. 233 КЗпП України не погоджується з поновленням судом строку для звернення з таким позовом, оскільки з наказом про звільнення позивач ознайомлена 05 квітня 2016 року, що засвідчено її особистим підписом, а до суду з даним позовом звернулась у квітні 2017 року, тобто поза межами місячного строку позовної давності для даного виду правовідносин.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що рішенням голови районної державної адміністрації було визначено саме ліквідацію відділу освіти, а не його реорганізацію, а тому будь-якої згоди первинної профспілкової організації на вивільнення працівників, в силу ч. 9 ст. 43 КЗпП України, не потребувало. Вказує, що райдержадміністрація не була роботодавцем позивача і тому не повинна була вживати заходів, які зазначені у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Вважає, що поновлення судом строку позивачу на звернення до суду є безпідставним та необґрунтованим. Вказує, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді секретар-друкарки централізованої групи обслуговування шкіл відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області з 11 листопада 2014 року.

Відповідно до наказу №24-К від 05 квітня 2016 року відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади у зв`язку з ліквідацією відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом позивач була ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом.

Розпорядженням голови Катеринопільської районної державної адміністрації від 29 січня 2016 року № 17 «Про структуру районної державної адміністрації» було ліквідовано відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області та 16 червня 2016 року утворено новий відділ освіти, молоді та спорту Катеринопільської районної державної адміністрації.

04 липня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення державної реєстрації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі № 823/310/16 за позовом Катеринопільської районної організації профспілки працівників освіти і науки України до голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року, було задоволено вимоги позивачів.

Визнано протиправними дії голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області без завчасного надання первинній профспілковій організації інформації щодо скорочення чисельності або штату працівників.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 29.01.2016 року №17 «Про структуру районної державної адміністрації» в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.

Вказане рішення вступило в законну силу 07 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини 5 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філії, представництва) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до пунктів 3.4 частини першої статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», голови місцевих державних адміністрацій призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів, а відповідно до статей 10 та 11 цього Закону, призначають на посади та звільняють з посад керівників апаратів місцевих державних адміністрацій та керівників структурних підрозділів апаратів місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов`язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня.

Згідно статті 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація здійснює загальне керівництво закладами освіти, а також матеріально-фінансове забезпечення.

Проаналізувавши вищевказане законодавство можна прийти до висновку, що Катеринопільська районна державна адміністрація не може бути відповідачем по даній справі. Трудовий договір із Катеринопільської районною державною адміністрацією Волошин О.В. не укладався.

Трудовий договір був укладений між ОСОБА_1 і відділом освіти Катеринопільської районної державної адміністрації, який ліквідовано і на даний час із реєстру юридичних осіб виключений.

Положеннями частин 1 та 2 статті 51 ЦПК України встановлено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у справі співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, така обставина підлягає доказуванню, оскільки позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 статті 51 ЦПК України передбачено, що про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Виходячи із норм процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, пунктом 1 частини першої статті 189 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Суд не може примушувати сторін до вчинення тих чи інших процесуальних дій, оскільки це суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Суд у силу покладених на нього процесуальним законом повноважень позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад учасників справи, проте встановивши, що у справі не залучено усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, суд відмовляє у позові з цих підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суди повинні враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції стягнуто з середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду та судовий збір із відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації, який не являється відповідачем у справі та запис про припинення якого внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судових витрат, судовий збір у розмірі 2 880 грн. компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області задовольнити частково.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Катеринопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти і науки, ОСОБА_3 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2019 року.

Судді: