Ухвала

Іменем України

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 530/1843/16-ц

провадження № 61-14744ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2019 року у складі судді: Карпушина Г. Л., у справі за скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ПП «Агроекологія» подало скаргу до Полтавського апеляційного суду на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у якій просило: поновити строк на оскарження постанови державного виконавця; зупинити примусове виконання до розгляду цієї скарги; скасувати постанову державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Гордієнко А. М. про відкриття виконавчого провадження від 08 липня 2019 року з виконання ухвали № 530/1843/16-ц, виданої 10 червня 2019 року Полтавським апеляційним судом про стягнення з ПП «Агроекологія» штрафу у розмірі 3 842,00 грн на користь держави; зобов`язати державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Гордієнко А. М. виконавчий документ повернути стягувачу; провести розгляд справи в режимі відеоконференції з Голосіївським районним судом м. Києва.

Оскарженою ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2019 року скаргу ПП «Агроекологія» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця повернуто.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на підставі частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Цивільним процесуальним законом визначений вичерпний перелік категорій справ, які можуть бути розглянуті апеляційним судом як судом першої інстанції (частини друга та третя статті 23 ЦПК України) і як судом апеляційної інстанції (стаття 24 ЦПК України). Наведені норми закону не містять указівки про можливість розгляду апеляційним судом скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця як судом першої інстанції. Суд зазначив, що не можуть бути застосовані приписи частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ЦПК, який визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Ухвала Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про стягнення з ПП «Агроекологія» штрафу в дохід державного бюджету була винесена в порядку застосування заходів процесуального примусу внаслідок зловживання останнім своїми процесуальними правами і апеляційний суд, у даному випадку, діяв в межах своїх повноважень, застосувавши штраф, як засіб процесуального примусу. Саме по собі притягнення ПП «Агроекологія» до відповідальності у виді штрафу за зловживання процесуальними правами, не свідчить про розгляд апеляційною інстанцією самої справи, як судом першої інстанції.

30 липня 2019 року ПП «Агроекологія» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2019 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до належного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року касаційну скаргу ПП «Агроекологія» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 14 серпня 2019 року ці недоліки було усунуто.

Касаційна скарга мотивована тим, що подаючи скаргу ПП «Агроекологія» керувалося положеннями статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», однак апеляційний суд не застосував належний закон при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою. Саме апеляційний суд наділений повноваженнями щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця як суд першої інстанції, оскільки саме він видав виконавчий документ на підставі якого відкрито виконавче провадження. Полтавський апеляційний суд не указав, який саме суд повинен розглянути скаргу ПП «Агроекологія», а Зіньківський районний суд у цій справі відмовився розглядати справу та ухвалою від 01 квітня 2019 року повернув скаргу. Апеляційний суд всупереч нормам статей 31, 32 ЦПК України не передав справу до належного суду та не визначив належного суду для розгляду скарги.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У частині першій статті 24 ЦПК України передбачено, що апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

У частинах другій та третій статті 23 ЦПК України визначено вичерпний перелік категорій справ, які можуть бути розглянуті апеляційний судом як судом першої інстанції.

Встановивши, що апеляційний суд, до якого подано скаргу ПП «Агроекологія» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з виконання ухвали Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про стягнення з ПП «Агроекологія» штрафу не є судом, який розглянув справу як суд першої інстанції, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про повернення скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2019 року у складі судді: Карпушина Г. Л., у справі за скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочинів недійсними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков