КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/9732/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сержанюка А.С., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сантанна», Державного підприємства «Укрінвестбуд», третя особа - відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», про визнання права власності.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2013 року, якою відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа у вищевказаній справі.

Заяву обґрунтовував втратою виконавчого листа, відмовою судів першої та апеляційної інстанції в поновленні пропущеного строку для його пред`явлення, зумовленою відсутністю підтвердження втрати та в подальшому його знаходженням.

Просив переглянути та скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову, якою поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа в частині передачі у власність офісного приміщення № 131 , розташованого в будинку АДРЕСА_1 , виданого 10 квітня 2009 року Печерським районним судом міста Києва,

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позицію свого довірителя. Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення, місцевий суд виходив з того, що посилання заявника не є нововиявленими обставинами відповідно до законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2008 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 25 листопада 2008 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , а позов відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» задоволено. Передано права та обов`язки сторони за договором від 23 квітня 2002 року № 09/02 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 на відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». Визнано за відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» право власності на офісне приміщення № 131, розташованого в будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Верховного Суду України від 28 січня 2009 року скасовано рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2008 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 25 листопада 2008 року, ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Сантанна» передати у власність ОСОБА_1 офісне приміщення № 131, розташованого в будинку АДРЕСА_1 . Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Сантанна» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 700,00 грн. та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. У задоволенні позову відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про переведення прав та обов`язків сторони за договором та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

10 квітня 2009 року ОСОБА_1 отримано виконавчі листи по примусовому виконанню рішення Верховного Суду України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2013 року залишеною без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва 18 червня 2013 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа в частині передачі у власність останнього офісного приміщення № 131 , розташованого в будинку АДРЕСА_1 , виданого 10 квітня 2019 року Печерським районним судом міста Києва.

Вказані ухвали судів першої та апеляційної інстанції мотивовані відсутністю поважних причин, з яких заявником пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, а також не наданням доказів втрати виконавчого листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч.2 ст. 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

У пунктах 3, 4, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (на даний час ст.423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої ст. 361 ЦПКнововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Проаналізувавши зазначені обставини у справі у їх сукупності та приймаючи до уваги вищенаведені норми законодавства колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд вірно зазначив, що обставини на які посилається заявник у своїй заяві про перегляд ухвал судів першої та апеляційної інстанції, виникли після того як йому було відмовлено у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, однак необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам, які покладені в основу заяви, з урахуванням положень ст. 423 ЦПК України, та зазначив, мають ці обставини не мають характеру нововиявлених.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: