Справа № 720/1896/18
Провадження № 2/720/837/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Скриндіца С.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно та визначення частки в майні колишнього колгоспного двору, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно та визначення частки в майні колишнього колгоспного двору, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частку домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Спадщину після його смерті як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла його донька ОСОБА_1 .. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування по закону на 1/3 частку спадкового домоволодіння, визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/3 частці домоволодіння, як членам колишнього колгоспного двору, що зберігся по теперішній час.

Представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача Чорнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 1083 від 31 липня 2019 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали голова двору ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/3 частці домоволодіння.

Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1968 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Чорнівській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння.

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння побудоване відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частку вказаного домоволодіння.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину після смерті свого батька як спадкоємець за законом 1 черги, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Чорнівською сільською радою № 1082 від 31 липня 2019 року.

В цей же термін ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилась.

Однак, у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті ОСОБА_3 та своєчасно прийняла спадщину, інші спадкоємці спадщину не прийняли, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування.

Окрім цього, позивачам не визначені частки в майні колишнього колгоспного двору, що збереглися на теперішній час, що унеможливлює отримання ними свідоцтва про право власності на дане нерухоме майно.

При вирішенні даної позовної вимоги суд виходить з того, що згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про визначення за позивачами по 1/3 частці у вказаному домоволодінні, як їхню частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачам слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

На підставі ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 142, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літера «А», літньої кухні літера «Б», сараїв літера «В», «Г», «Д», «Е», гаражу літера «Є», вбиральні літера «Ж», колодязя № 1, вигрібної ями № 2, огорожі № 3-5, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Визначити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право на 1/3 частку кожній в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося по теперішній час у домоволодінні, яке розташовано по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літера «А», літньої кухні літера «Б», сараїв літера «В», «Г», «Д», «Е», гаражу літера «Є», вбиральні літера «Ж», колодязя № 1, вигрібної ями № 2, огорожі № 3-5.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 1083 гривні 95 копійок, та позивачу ОСОБА_2 - 384 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ляху Г.О.