РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/11810/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/1109/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Рівнеобленерго»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекція Держенергонагляду у Рівненській області, сектор НКРЕКП у Рівненській області

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2019 року, ухвалене в складі судді Ковальова І.М., у справі № 569/11810/16-ц,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» звернулося із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекція Держенергонагляду у Рівненській області, сектор НКРЕКП у Рівненській області в якому просить стягнути вартість не облікованої електроенергії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені Постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, яке полягало у самовільному підключенні до електромережі поза лічильником про що 28 березня 2016 року працівниками ПАТ «Рівнеобленерго» складено акт про порушення №R006816. За результатами розгляду вказаного акта від 28 липня 2016 року, комісією прийнято рішення, яким зобов`язано відповідача сплатити товариству вартість необлікованої електроенергії у розмірі 16754,79 грн. Враховуючи відмову ОСОБА_1 у добровільному порядку сплатити вказану суму заборгованості Публічне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» просить про задоволення позову.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити ПАТ «Рівнеобленерго» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Вважає, Акт про порушення ПКЕЕН №R 006816 від 28 березня 2016 року сфальсифікованим. Стверджує, що порушення є видумане працівниками позивача з метою необґрунтованого нарахування споживачу додаткових грошових коштів тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечує доводи останньої, вважає рішення законним та обгрунтованим, а тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

07.10.2019 року до суду надійшло клопотання позивача відповідного до якого просить розглянути справу за його участі, яке апеляційним судом відхиляється з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, вказана справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Убачається, що 28 березня 2016 року працівниками ПАТ «Рівнеобленерго» було зафіксовано факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені Постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, яке полягало у самовільному підключенні до електромережі поза лічильником.

У відповідності із пунктом 53 ПКЕЕН складено Акт про порушення ПКЕЕН №R 006816 від 28 березня 2016 року.

За результатами розгляду зафіксованого актом №R 006816 порушення, який оформлено протоколом № 83 від 28 липня 2016 року, комісією прийнято рішення визначити вартість не облікованої електроенергії відповідно до підпункту 6 пункту 3.1. методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року №782/12656.

Згідно розрахунку, вартість необлікованої електроенергії складає 16754,79 грн.

Рішенням Рівненського міського суду від 06 лютого 2018 року по цивільній справі №569/15494/16-ц, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» про визнання недійсним рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» по розгляду Акта № R 006816 від 28 березня 2016 року про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 83 від 28 липня 2016 року відмовлено.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положенням частини другої статті 27 зазначеного Закону України відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії.

За положенням пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ від 14.10.10 № 1338 (далі Методика), вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Методики визначено, що ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕН та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Відповідно до абз. 9 - 13 п. 53 Правил рішення комісії з розгляду актів оформлюється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Факт вчинення позивачем порушення Правил користування електричною енергією для населення стверджується Актом про порушення ПКЕЕН №R 006816 від 28 березня 2016 року

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем правил користування електричною енергією, а саме: розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до електромереж, споживання електричної енергії поза приладом обліку, що є підставою для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача коштів за необліковану електричну енергію.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично скаржник наводить ті ж аргументи, що є підставою позову та яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, та постанові апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року, а тому доводи скаржника апеляційний суд відхиляє.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 жовтня 2019 року.

Головуючий :

Судді :