Справа № 362/1217/19
Провадження № 2/362/1538/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що через тривалу психічну хворобу ОСОБА_1 не може належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, встановлені Законом України «Про охорону дитинства» і Сімейним кодексом України, відносно свого малолітнього сина, у зв`язку з чим, просить відібрати малолітнього ОСОБА_2 , 2016 року народження від матері без позбавлення її батьківських прав.

Представник позивача в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві підтримав позов, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав та проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнала позов.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Позивач є матір`ю дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21 січня 2016 року (а.с. 5).

Малолітній ОСОБА_2 є дитиною, яка перебуває у складних життєвих обставинах, що підтверджується відповідними повідомленнями та Наказом служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради № 51 від 28.08.2018 року (а.с. 7, 8, 11).

У зв`язку з цим, на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 12.02.2019 року № 52 ОСОБА_2 було відібрано від матері (а.с. 19).

Надалі, наказом служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради № 14 від 18.02.2019 року малолітнього ОСОБА_2 поставлено на первинний облік, як дитину яка залишилась без батьківського піклування (а.с. 23).

Відповідно до Акта обстеження житлових умов дитини, остання проживає разом із позивачем, яка поводиться неадекватно, збуджена і агресивна; коли дитина хворіє, мати не знає як лікувати дитину (а.с. 9).

Із змісту висновку лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради Васильківська центральна районна лікарня № 1084, судом встановлено, що позивач має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що позивач має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що внаслідок цього залишення дитини у позивача є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Також, згідно із частиною четвертою статті 164 СК України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї.

Зазначені обставини повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 164, 170 СК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 142, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право звернутись до суду із заявою про повернення їй дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий