Провадження № 2/520/5284/19
УХВАЛА

16.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Кирикової О.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника третьої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про закриття провадження по справі в частині позовних вимог по цивільній справі №520/17850/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:

- визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 14 серпня 2019 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні 16.09.2019 року представник третьої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради заявив клопотання про закриття провадження по справі в частині вимог про зобов`язання Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , з посиланням на відсутність предмета спору в цій справі.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши пояснення позивача та третіх осіб, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши надані до суду документи та оглянувши клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Види об`єктів цивільних прав визначені ст. 177 ЦК України.

Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого об`єкту цивільних прав ЦК України не обмежено.

Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного об`єкту цивільних правовідносин, не заборонені і не обмежені законом.

Зміст таких правовідносин є досить широким та становить усі права та обов`язки їх учасників, визначені договором та законодавством.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті.

Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет спору - є достатньо простим для визначення (з`ясування) та станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії предмет спору і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Крім того, суд зазначає, що необхідність запровадження такого правила, встановленого пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України, обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір стосовно не користування відповідачем належною позивачеві житловою площею, за наслідком чого ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Одночасно позивачем заявлені вимоги до третьої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зобов`язання зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , однак позивачем в позові в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, жодним чином не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в цій частині, як і не визначення статус Департаменту в якості відповідача по справі.

Крім того позивачем не зазначено в чому полягає спір між ним та Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, з приводу чого позивачем заявлено вказану вимогу про зобов`язання вчинення відповідних дій.

Позивач в судовому засіданні підтвердив, що на цей час будь-яких спірних питань з приводу зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , між ним та Департаментом не виникало, та є відсутніми, а така вимога ним зазначена, оскільки визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Суд з зазначеними посиланнями позивача погоджується, оскільки відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-ІУ та Правил реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, у разі задоволення судом первісної вимоги про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням, у позивача виникає підстава для зняття відповідача з реєстраційного обліку вищезазначеного приміщення, для чого останньому необхідно буде звернутись з такою заявою до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

На цей час відсутня відмова Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради до позивача у здійсненні таких дій, у зв`язку з чим приходить до висновку, що між позивачем та Департаментом по справі відсутній спір і відсутні неврегульовані питання в частині вимог, що стосуються зобов`язання Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , що було особисто визнано позивачем у судовому засіданні, у зв`язку з чим провадження по справі в частині вказаної вимоги підлягає закриттю.

Керуючись п.2 ч.1 ст.255, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про закриття провадження по справі в частині позовних вимог задовольнити.

Провадження по цивільній справі №520/17850/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, в частині вимоги про зобов`язання Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 закрити.

Провадження по цивільній справі №520/17850/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, в частині вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, продовжити в порядку передбаченому цивільним судочинством.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий Калініченко Л. В.