Справа № 278/1678/19
Провадження №2/278/991/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - Талавєр Т.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , в якому зазначає, що остання не виконує належним чином батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме життям дитини не цікавиться, не турбується про її виховання, фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи думку сторін, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якої батьками зазначено: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області 28 січня 2003 року ОСОБА_4 у віці 24 роки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дениші, Житомирського району Житомирської області (а.с.12).

Відповідно до довідки про склад сім`ї №270 від 13 травня 2019 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні діда ОСОБА_1 (а.с.13).

За висновком Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №355 від 06 червня 2019 року доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , 2003 року народження, оскільки остання рідко цікавиться дитиною, її вихованням та розвитком, не надавала матеріальної допомоги, так як проживає без реєстрації із співмешканцем в АДРЕСА_1 , має ще трьох дітей, доходи сім`ї дуже низькі, і не має можливості сплачувати за навчання ОСОБА_3 та надавати їй грошову допомогу (а.с.22-23).

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19, 150, 157, 164-166 Сімейного кодексу України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

За ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За статтею 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною.

14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя.

За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей.

Так, відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. №2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовну заяву ОСОБА_1 пред`явлено ним особисто до суду 25 червня 2019 року, тобто саме з цієї дати суд присуджує аліменти.

Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст.150, 155, 164-166, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1536 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Зубчук