Ухвала

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 466/4891/14-ц

провадження № 61-24739св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович, реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції у Львівській області, Львівська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2016 року у складі судді Ковальчука О. І. та рішення Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2017 року у складі колегії суддів Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Р. Т., реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції у Львівській області, Львівська міська рада, в якому просила визнати договір купівлі-продажу квартири частково недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності.

Позов обґрунтовано тим, що 21 травня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрований під № 431627 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р. Т.

ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 36,2 кв. м, на підставі договору купівлі-продажу від 28 травня 2009 року № 204.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 05 лютого 2010 року № 168 ОСОБА_3 надано дозвіл провести перепланування житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , з долученням житлової площі за рахунок приєднання частини горища.

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 10 лютого 2010 року надано дозвіл № 9/125-10 на виконання будівельних робіт щодо перепланування квартири з долученням житлової площі за вищевказаною адресою. Проте, ОСОБА_3 так і не подала необхідних документів інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області для прийняття об`єкта в експлуатацію після перепланування квартири з долученням житлової площі, про що свідчить лист інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 07 вересня 2012 року № 7/13-6-5009.

Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р. Т. був засвідчений договір купівлі-продажу квартири з долученою площею, яка фактично не була документально оформлена декларацією про прийняття об`єкта в експлуатацію, сертифікатом, а також незареєстрована у встановленому порядку на праві власності.

Позивач вважає договір купівлі-продажу незаконним, оскільки на момент його укладення правовстановлюючі документи на квартиру загальною площею 68,6 кв. м фактично були відсутні.

Позивач зазначала, що виключно свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна, є правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Фактично даний добудований об`єкт, а саме - мансарда площею 34,3 кв. м, був переданий у власність ОСОБА_4 без правовстановлюючих документів.

Договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу квартири, посвідчений 21 травня 2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р. Т., ґрунтувався виключно на рішенні виконавчого комітету від 05 лютого 2010 року № 168 та дозволі інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 10 лютого 2010 року на виконання будівельних робіт.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 здійснивши будівництво добудови не вчинила жодних дій для прийняття даного об`єкта в експлуатацію, не отримала у встановленому законодавством порядку сертифікату, а в подальшому свідоцтво про право власності, позивач вважає дане будівництво самочинним.

На думку позивача, здійснивши добудову до частини жилого будинку, ОСОБА_3 порушено будівельні норми та правила будівництва, шляхом знесення старого даху та будівництва нового. ОСОБА_1 у своєму позові зазначала, що такими діями ОСОБА_3 створила значне навантаження на конструктивні та несучі елементи спільного даху по всьому будинку, що може спричинити велику ймовірність його руйнування, внаслідок чого позивач буде позбавлений права на володіння, користування та розпорядження житлом (квартирою), що являється гарантованим правом, передбаченим статтею 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

З листа Львівської міської ради від 09 жовтня 2012 року № 1103-246 вбачається, що рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 05 лютого 2012 року за № 168 не існує, а в результаті пошуку в реєстраційні базі рішень виконавчого комітету Львівської міської ради за ключовими словами « АДРЕСА_2 » документів не знайдено. Навпаки, під тим самим номером № 168 але від 19 лютого 2010 року існує інше рішення про оформлення права державної власності на будівлю по АДРЕСА_3 .

Таким чином, укладаючи даний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , були порушені права позивача як співвласника допоміжного приміщення горища, оскільки на його перепланування з долученням житлової площі не було надано її згоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з інших правових підстав.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у квітні 2017 року засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2017 року, в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ОСОБА_2 , у якому просить відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2017 року, витребувано матеріали справи з Шевченківського районного суду м. Львова та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович, реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції у Львівської області, Львівська міська рада, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування права власності на добудову, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківськогорайонного суду м. Львова від 22 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 23 жовтня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик