Ухвала

07 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 752/17832/14-ц

Провадження № 14-538 цс 19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Пророка В. В.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Приватне акціонерне товариство «Українська національна розрахункова картка» та Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», про відшкодування майнової та моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року і рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року, касаційною скаргою Служби безпеки України на рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року та

ВСТАНОВИЛА:

1. У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Служби безпеки України (далі - СБУ) в особі Головного слідчого управління СБУ (далі - ГСУ СБУ), Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ), треті особи: Приватне акціонерне товариство «Українська національна розрахункова картка», Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства.

2. Позовна заява мотивована тим, що 05 жовтня 2011 року стосовно позивача було порушено кримінальну справу, її матеріали було направлено для організації подальших слідчих дій до ГСУ СБУ. 06 жовтня 2011 року ОСОБА_1 було затримано працівниками СБУ, старшим слідчим органів внутрішніх справ 4 відділу Першого управління ГСУ СБУ було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно позивача, позивачу було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

3. Постановою про відмову від підтримання обвинувачення у суді від 22 травня 2014 року прокурор відмовився від обвинувачення ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу злочину. Цього ж дня постановою Голосіївського районного суду міста Києва провадження у кримінальній справі стосовно позивача було закрито.

4. Отже, фактично протягом шести місяців позивача безпідставно тримали в слідчому ізоляторі ГСУ СБУ. Але обтяження з майна позивача не знято, він обліковується у базах даних Міністерства внутрішніх справ України, не може отримати закордонний паспорт, не може отримати свої грошові кошти в сумі 5 000 000,00 грн, які були внесені у якості застави. Крім того позивачу було нанесено моральну шкоду, він втратив потенційні трудові доходи. Загальну шкоду (матеріальну та моральну), спричинену йому незаконними діями органу досудового слідства позивач після уточнення оцінив у 32 801 993,12 грн. Просив стягнути ці кошти за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання ДКСУ цієї суми.

5. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року позов задоволено частково: стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання ДКСУ відшкодування моральної шкоди у сумі 250 000,00 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, вирішено питання компенсації судових витрат.

6. Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходив з того, що в силу факту перебування позивача під слідством, а також його перебування в умовах ізоляції тривалий термін, позивачу завдано моральну шкоду, яку слід відшкодувати на підставі статті 1167 Цивільного кодексу України та норм Закону України «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», з врахуванням обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач.

7. Відмовляючи в частині вимог позивача про стягнення грошової застави з урахуванням валютних втрат, індексу інфляції та 3 % річних, суд першої інстанції виходив з того, що питання про повернення застави регулюється нормами Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). У разі наявності ознак дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо недотримання процедури повернення відповідних коштів оскарження їх дій та/або бездіяльності відбувається у визначеному законом порядку. Відмовляючи в частині вимог про стягнення заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову в цій частині.

8. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року скасовано, позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди задоволено частково - стягнуто з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у сумі 150 000,00 грн, провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у сумі 17 810 455,52 грн закрито, вирішено питання судових витрат.

9. Судове рішення апеляційного суду в частині закриття провадження у справі мотивоване тим, що відповідні вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Їх розгляд належить до компетенції органів досудового розслідування та має здійснюватися у порядку, встановленому КПК України.

10. 23 грудня 2016 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову.

11. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у частині позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 17 810 455,52 грн, а суд апеляційної інстанції необґрунтовано закрив провадження в частині цих позовних вимог. Крім того, скаржник не погоджується визначеної судами попередніх інстанцій сумою моральної шкоди, оскільки, на його думку, її визначено без врахування всіх обставин та доказів у справі.

12. 23 грудня 2016 року СБУ подала до ВССУ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій, просило скасувати це судове рішення та ухвалити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

13. Касаційна скарга мотивована тим, що основні процесуальні дії стосовно позивача у відповідному кримінальному провадженні здійснювались прокуратурою, а не СБУ. Однак апеляційний суд не звернув на це уваги та не залучив органи прокуратури для участі у цій справі. На думку СБУ позивач не довів незаконність дій СБУ, а також необхідність відшкодування моральної шкоди у відповідній сумі.

14. Ухвалою ВССУ від 28 грудня 2016 року, крім іншого, відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , а ухвалою ВССУ від 18 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою СБУ.

15. Сторони судового спору також подали відзиви на касаційні скарги один одного, вважаючи ці касаційні скарги необґрунтованими.

16. 06 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду на виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України).

17. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 серпня 2019 року цю справу призначено до судового розгляду.

18. 11 вересня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду з мотивів наявності в касаційній скарзі доводів, передбачених частиною шостою статті 403 ЦПК України. Згідно із цією частиною статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

19. З огляду на те, що ОСОБА_1 та СБУ вимагають скасування судового рішення апеляційного суду повністю, не погоджуючись з висновками стосовно підсудності справи у цій частині, наявні підстави, передбачені частиною шостою статті 403 ЦПК України, а тому Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

20. Відповідно до частини тринадцятоїстатті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо ЦПК України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

21. Згідно з частиною першоюстатті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22. Необхідності викликати учасників справи для надання пояснень у справі немає.

23. Отже, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

24. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справуза позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Приватне акціонерне товариство «Українська національна розрахункова картка» та Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року і рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року та за касаційною скаргою Служби безпеки України на рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 04 грудня 2019 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вулиця Пилипа Орлика, 8.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Пророк
Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв
Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко
Ю. Л. Власов Н. П. Лященко
М. І. Гриців Л. І. Рогач
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук
О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич