ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 397/346/19

провадження № 22-ц/4809/1347/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Суровицької Л.В., Чельник О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області у складі судді Мирошніченко Д.В. від 11 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 1999 року по 2006 рік перебувала з ОСОБА_1 у шлюбних відносинах. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона є повнолітньою, однак навчається на денній формі у Державному закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює та отримує заробітну плату, у зв`язку з чим може надавати дочці матеріальну допомоги.

Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку матеріально допомоги не надає, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку, щомісячно і до закінчення нею навчання.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 11 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред?явлення позову до суду, тобто з 28.02.2019 року і до досягнення донькою 23-х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 500 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зокрема зазначає, що він не має можливості утримувати свої повнолітню дочку, оскільки з його заробітної плати примусово стягуються 20% заробітку щомісячно, внаслідок чого в нього залишаються кошти, яких ледве вистачає йому на проживання. При цьому вказує, що дочка навчається безкоштовно на бюджетній формі навчання, а матеріальний стан позивача є достатнім для утримання дочки.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судом) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року по 20.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвами про одруження та розірвання шлюбу /а.с. 5-6/.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.

Позивач 19.01.2011 року уклала шлюб з ОСОБА_4 та отримала прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 8/.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 31.08.2018 року по теперішній час /а.с. 38/.

Згідно довідок Державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» № 682 від 22.02.2019 року та № 764 від 12.04.2019 року, ОСОБА_3 є студенткою медичного факультету даного закладу, денного відділення, бюджетної форми навчання; час вступу 01.09.2018 року, термін навчання у академії 6 років; орієнтовний термін закінчення навчання червень 2024 року /а.с. 7, 73/.

Фіскальним чеком № 161 від 14.04.2019 року підтверджується придбання продуктів харчування на загальну суму 473,07 грн. /а.с. 39/.

Згідно довідки, вартість квитка на 42 поїзд Фундукліївка-Дніпро та Дніпро-Фундукліївка складає 154,02 грн. (104,02 грн. ціна квитка + 50 грн. білизна) /а.с. 40/.

Фіскальним чеком підтверджується придбання смартфону та карти на загальну суму 6226 грн. /а.с. 41/.

Згідно повідомлення ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», вартість оплати за проживання (в тому числі електроенергію, холодну та гарячу воду) за вересень 2018 року-лютий 2019 року складає 5500 грн. Згідно квитанції від 07.02.2019 року, ОСОБА_3 було сплачено кошти за проживання в гуртожитку в сумі 2914 грн. /а.с. 41/.

Згідно консультативного висновку спеціаліста, ОСОБА_3 має захворювання о/хондроз позвонка ІІ-ІІІ ступеня, грижа /а.с. 45/.

Довідкою дитячої обласної лікарні м. Кіровограда підтверджується, що ОСОБА_6 в період з 30.11.2017 року по 08.12.2017 року знаходилася у них на стаціонарному лікуванні з діагнозом: редикуліт на фоні остеохондрозу, вегетососудиста дистонія та їй рекомендовано звільнення від фізичної культури на 2017-2018 навчальний рік /а.с. 46/.

Згідно консультативного висновку сімейного лікаря від 01.04.2019 року, ОСОБА_3 має захворювання: бронхіт, не уточнений як гострий чи хронічний, кандидоз та їй призначено лікування /а.с. 47/.

Згідно медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_2 має захворювання: 13.06.2018 року гострий ларинотрахеїт, 14.04.2019 року фиброма матки /а.с. 50-51/.

Згідно виписки № 127 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з 18.02.2019 року по 27.02.2019 року з діагнозом: післяопераційний тіотіреоз, тяжка форма в стадії медикаментозної субкомпенсації /а.с. 49/.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 173572, ОСОБА_4 з 01.05.2019 року встановлено безтерміново третю групу інвалідності загального захворювання /а.с. 48/.

Згідно довідки про доходи, виданої відділом освіти Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17.04.2019 року, ОСОБА_2 працює вчителем вищої категорії та отримує заробітну плату, яка за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року склала 63323,72грн./а.с. 52/.

Згідно довідки, виданої Селянським (фермерським) господарством «Дєдов» від 16.04.2019 року, ОСОБА_4 працює підсобним робітником та отримує заробітну плату, яка за період з січня 2019 року по березень 2019 року склала 12687,37 грн. (в тому числі утримано 2474,05 грн.) /а.с. 53/.

Квитанціями від 10.04.2019 року та 16.04.2019 року підтверджується оплата ОСОБА_2 послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 151,90 грн., електроенергію в сумі 174 грн., за газ в сумі 850,50 грн. та 1710 грн. /а.с. 43-44/.

Випискою по картам ОСОБА_2 підтверджується здійснення грошових переказів ОСОБА_3 /а.с. 54-69/.

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.02.2019 року, винесеної державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Максименком С.В., звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у розмірі 20% заробітку (доходу) щомісячно, до виплати загальної суми боргу у розмірі 17701 грн. 49 коп. за вимогою № ф-95901-53, виданою 07.11.2018 року Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області /а.с. 27/.

Згідно довідки Олександрівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 04.04.2019 року № 86, ОСОБА_1 у період з 30.06.2006 року по 12.07.2006 року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні ЦРЛ з діагнозом вегетосудинна дистонія по гіпертонічному типу /а.с. 28)/

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав № 35715883 від 03.10.2012 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2006 року № 1603 /а.с. 30/.

Згідно договору дарування від 13.05.2006 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_8 та ОСОБА_3 безоплатно у власність квартиру АДРЕСА_3 /а.с. 82)/.

Згідно довідок ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія» Сметана Ю.В. працює на посаді слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування VI розряду з 13.04.2016 року та отримує заробітну плату, яка за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року склала (нараховано) 91794,03 грн. (у тому числі утримано аліменти 16321,97 грн., до виплати фактично отримав 57572, 22 грн.) /а.с. 83-84/.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має змоги самостійно утримувати дитину, оскільки дочці необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників. При цьому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати визначену судом матеріальну допомогу до закінчення навчання дочки у розмірі 1/8 частина доходу щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Посилання відповідача на відсутність обов`язку сплачувати аліменти на утримання дочки внаслідок угоди про дарування дружині і дочці квартири в рахунок аліментів на утримання дочки є безпідставним.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 89 СК України подружжя, а також особи, шлюб між якими було розірвано, вправі укласти договір про припинення права на утримання взамін набуття права власності на житловий будинок, квартиру чи інше нерухоме майно або одержання одноразової грошової виплати.

Батьки дитини мають право укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно одним із них, як правило, тим, хто проживає окремо від дитини.

Отже, між батьками, один з яких проживає окремо від дитини, з дозволу органу опіки та піклування може бути укладений договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо) (п. 4.17 гл. 5 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), оскільки згідно з ч. 4 ст. 19 СК України участь цього органу у захисті сімейних прав та інтересів є обов`язковою.

Договір укладається у письмовій формі і має обов`язково посвідчуватись нотаріально. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Договір дарування від 13 травня 2006 року квартири АДРЕСА_3 , на який посилається відповідач не містить такої умови як припинення права на аліменти внаслідок укладення даної угоди. Відповідно, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою дочку, як до повноліття, так і до закінчення її навчання.

З приводу неможливості надання матеріальної допомоги дочці внаслідок неплатоспроможності, колегія суддів вважає, що відповідач не довів даний факт, оскільки матеріалами справи підтверджено, що за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року нараховано заробітної плати 91794,03 грн., що в перерахунку на кожен місяць більше мінімальної заробітної плати.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 11 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: