22-ц/804/2563/19
265/6152/18

Головуючий у 1-й інстанції Вайновський А.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Попової С.А.,

суддів: Баркова В.М., Биліни Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 липня 2019 року, ухваленого у складі судді Вайновського А.М., повний текст рішення складено 25 липня 2019 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»,

ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася при наступних обставинах. 30.04.2017р. приблизно о 15-00год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вулиці Олімпійської та вулиці 130 Таганрозької дивізії у Лівобережному районі міста Маріуполя проігнорував червоний сигнал світлофору, що забороняє рух, та виїхав на перехрестя, де скоїв зіткнення із належним позивачеві і під її керуванням транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а донька позивача ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02.11.2017р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна майнова шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 . Згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця вартість відновлювального ремонту належного позивачеві автомобіля з урахуванням коефіцієнта його фізичного зносу становить 14481,40грн., а вартість проведеної оцінки складає 1200грн. Крім того, позивачем були понесені витрати на оплату послуг евакуатора з доставки пошкодженого автомобіля у сумі 1575грн. У зв`язку з безрезультатністю позасудових заходів, спрямованих на врегулювання спору, позивач в кінцевій уточненій редакції позовної заяви (а.с. 58-59) просила: стягнути з відповідача ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», яким було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Daewoo ОСОБА_2 , у відшкодування майнової шкоди: вартість відновлювального ремонту 14481,40грн., вартість послуг евакуатора 1575грн.; стягнути з винуватого водія ОСОБА_2 витрати з проведеної автотоварознавчої оцінки 1200грн., та у відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - 10000грн. А також просила компенсувати за рахунок відповідачів понесені по справі судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, 15546,40грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 634грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, 2000грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 4787,40грн.

В задоволенні решти вимог позивача відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального закону, просила рішення в частині стягнення з неї в порядку компенсації понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в сумі 4787,40грн. скасувати і ухвалити в даній частині рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2

Рішення в іншій частині позивачем не оскаржується.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що: долучення відповідачем квитанції до прибуткового касового ордеру та розрахунку гонорару вже у стадії судових дебатів унеможливили надання нею обґрунтованих заперечень і клопотань з приводу зменшення заявленої суми витрат на правничу допомогу; заявлена сума цих витрат є неспівмірною та більше ніж в два рази перевищує розмір присудженого судом немайнового відшкодування (2000грн.), що є порушенням принципів справедливості та пропорційності, задекларованих в ст. 2 ЦПК України; стягнутий судом розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), на що зосереджена увага в постанові Верховного Суду від 24.01.2019р. у справі № 910/15944/17 і усталеної практики ЄСПЛ у справах «East/West Allians Limited», «Лавентс проти Латвії» щодо розумного розміру судових та інших витрат; адвокат Турченко О.В. не є особою, що надає професійну правничу допомогу, бо зареєстрований як фізична особа-підприємець, а не фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Відзив на апеляційну скаргу

Співвідповідачем ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки: платіжний документі з оплати роботи адвоката в сумі 6000грн. і його розрахунок були надані під час закінчення з`ясування обставин, а не під час дебатів наданий; позивачем не заявлялось клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу; сума гонорару є співмірною із ціною позову і реальною по відношенню до наданих адвокатом послуг; адвокат Турченко О.В. є зареєстрованою фізичною особою-підприємцем із основним видом діяльності у сфері права.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення ч. 13 ст. 7, ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 368 ЦПК України, розгляд даної справи, що є малозначною згідно із ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Рішення в частині відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування витрат з оплати судового збору, в частині вимог, по яких відмовлено позивачеві не переглядається за відсутністю апеляційних приводів з огляду на положення ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 30.04.2017р. приблизно о 15-00год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вулиці Олімпійської та вулиці 130 Таганрозької дивізії у Лівобережному районі міста Маріуполя проігнорував червоний сигнал світлофору, що забороняє рух, та виїхав на перехрестя, де скоїв зіткнення із належним ОСОБА_1 і під її керуванням транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 8.7.3 «у» Правил дорожнього руху України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02.11.2017р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але провадження у справі закрито за спливом строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 7).

Внаслідок ДТП автомобілю ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_1 (а.с. 6), завдано механічних пошкоджень.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 922/17 від 29.05.2017р., вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ-110377-40, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 14481,40грн. (а.с. 8). Вартість робіт спеціаліста-автотоварознавця з визначення розміру відновлювального ремонту складає 1200грн., які позивач сплатила ФОП ОСОБА_4 відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 9).

Витрати позивача з оплати послуг евакуатора з доставки пошкодженого після ДТП автомобіля згідно товарних чеків становлять 1575грн., куди включено послуги аварійного комісара і вантажоперевезення (а.с. 12).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на день дорожньо-транспортної пригоди 30.04.2017р. була застрахована у ПрАТ «СТ«Іллічівське» (а.с. 40).

Відповідачем ОСОБА_2 для участі в розгляді справи було залучено адвоката Турченко О.В., з яким було укладено договір про надання правової допомоги від 19.11.2018р., і якому сплачено гонорар в сумі 6000грн. за роботи і послуги, наведені в розрахунку (а.с. 83-84).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд першої інстанції

Задовольняючи позов частково, суд виходив з доведеності факту спричинення майнової шкоди позивачеві винними діями відповідача ОСОБА_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди 30.04.2017р., відповідальність якого застрахована ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», що має нести зобов`язання зі сплати позивачеві страхового відшкодування в розмірі зведеної суб`єктом оціночної діяльності оцінки відновлювального ремонту (14481,40грн.) за мінусом передбаченої страховим полісом франшизи (510грн.), що до стягнення зі страховика в порядку відшкодування майнової шкоди становить 13971,40грн. поряд із витратами з евакуації пошкодженого транспортного засобу з місця ДТП в розмірі 1575грн., а сумарно 15546,40грн. Стягуючи на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 водія, визнаного винним у настанні ДТП, у відшкодування моральної шкоди 2000грн., суд, виходячи з засад розумності і справедливості, керувався обсягом душевних страждань, яких зазнала позивач, характером спричиненої шкоди, порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість використання свого автомобіля за призначенням, що потягло необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого побуту.

Компенсуючи відповідачеві за рахунок позивача витрати на правничу допомогу частково в розмірі 4787,40грн., суд керувався положеннями ст. 137 ЦПК України, взяв до уваги платіжний документ зі внесення гонорару адвокату, розрахунок суми гонорару із описом виконаних робіт, та із врахуванням відсутності клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відшкодував відповідачеві за рахунок позивача частково, пропорційно до відхиленої частини позовних вимог в розмірі 4928,40грн.. Суд призвів підсумок розподілу судових витрат, призвівши зарахування в порядку ч. 10 ст. 141 ЦПК України витрат ОСОБА_1 з оплати судового збору за позовними вимогами немайнового характеру (140,96грн.), остаточно присудивши з неї до стягнення 4787,44грн. (4928,40-140,96).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу ухвалене внаслідок порушення норм процесуального права і невідповідності висновків суду обставинам справи в зазначеній частині.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в оскаржуваній частині, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", "Лавентс проти Латвії").

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019р. по справі № 910/15944/17.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Надання адвокатом Турченко О.В. відповідачу адвокатських послуг в Орджонікідзевському районному суді міста Маріуполя при розгляді даної справи підтверджується: ордером на надання правової допомоги серії ДН № 039516 (а.с. 36); договором про надання правової допомоги від 19.11.2018р. та Додатком № 1 «Узгоджений розмір гонорару» в розмірі 6000грн. і розрахунком гонорара з описом змісту витраченого адвокатом часу (а.с. 37-38, 84); квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 03.01.2019р. про сплату ОСОБА_2 6000грн. (а.с. 83); складання і подання відзиву на позовну заяву від 23.01.2019р. обсягом 2 сторінки (а.с. 48); участю адвоката Турченко О.В. в судових засіданнях Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області сумарно 1 година 35 хвилин судові засідання 10.01.2019р. (14 хвилин), 29.01.2019р. (7 хвилин), 06.03.2019р. (10 хвилин), 20.06.2019р. (33 хвилини), 25.07.2019р. (31 хвилина) (а.с. 41, 49, 64-65, 77-80, 85-87).

Проте, в розрахунку гонорару описано зміст наданої послуги і хронометраж витраченого часу і вартості цих послуг (консультація, попереднє оправцювання матеріалів 1 година/600грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, робота з Єдиним державним реєстром судових рішень по аналогічних спорах, формування правової позиції 3 години/1800грн., аналіз позову та доказів позивача, збір додаткової доказової бази, направлення адвокатських запитів, підготовка процесуальних документів по справі 3 години/1800грн., участь у судових засіданнях 3 години/1800грн.), що не відповідає дійсному обсягу робіт адвоката у справі, що не уявляє собою складності в конструкції спірних правовідносин.

Підтвердженим, як впевнилась колегія суддів з зібраних матеріалів справи, є консультація, попереднє опрацювання матеріалів позову, законодавчої бази і роботи з реєстром судових рішень, з формуванням правової позиції і подання відзиву на позовну заяву, клопотання про витребування матеріалів адміністративної справи для огляду, участь адвоката в судових засіданнях, які сумарно тривали 1 година 35 хвилин, чому відповідатиме 7 годин часу адвоката або в грошовому виразі 4200грн.

Таким чином, в ході апеляційного перегляду справи встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг), ціні позову (заявлено моральної шкоди на суму 10000грн., а заявлені відповідачем витрати адвоката складають більше половини з цієї суми).

Доводи апеляційної скарги позивача про невідповідність критерію реальності і розумності заявленого обсягу фактично наданих адвокатських послуг і їх розміру, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Суд в рішенні стверджував про співмірність заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу критеріям в ч. 4 ст. 137 ЦПК України лише у взаємозв`язку з тією обставиною, що позивачем в ході судового розгляду справи не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, з чим погодитись не можна.

Так, в ході розгляду справи відповідачем було долучено договір про надання правової допомоги, укладений із адвокатом Турченко О.В., Додатком № 1 до якого був Узгоджений розмір гонорару в сумі 6000грн. (а.с. 38). Ці документи долучені в судовому засіданні 10.01.2019р. (а.с. 41-42).

Проте, з долученням цих документів до справи судом першої інстанції, при очевидній неспівмірності розміру гонорару адвоката, не було вчинено дій, регламентованих п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України щодо роз`яснення позивачеві її процесуальних прав, наслідків вчинення або нечинення процесуальних дій, сприяння їй в реалізації своїх прав, зокрема, прав позивача за ч. 5 ст. 137 ЦПК України ініціювати клопотання перед судом про зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, доводи позивача, що адвокат Турченко О.В. не є особою, що надає професійну правничу допомогу, не є обґрунтованими, оскільки з відомостей ЄДРПОУ вбачається задекларований в контролюючих органах основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права», що включає, в тому числі: юридичне представництво інтересів однієї сторони, що виступає проти іншої сторони в судах, як особисто членами колегії адвокатів, так і під їх керівництвом: консультаційні послуги та представництво в цивільних справах; загальні консультації та складання юридичних документів - підготовку різних юридичних документів, доручень тощо. Повноваження адвоката Турченко А.В. підтверджені ордером серії ДН № 039516 (а.с. 36).

Отже, виходячи зі встановленої реальності участі адвоката і їх необхідності, колегія суддів вважає обґрунтованими і доведеними витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 4200грн. Виходячи з цього розміру, компенсація відповідачеві витрат на правничу допомогу в порядку п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України має становити пропорційно до частини, в якій позивачеві відмовлено (заявлено вимог до ОСОБА_2 на суму 11200грн., а присуджено з нього 2000грн. або 17,9% від заявлених вимог; частина в якій відмовлено ОСОБА_1 становить 82,1%), в грошовому виразі становить 3448,20грн. (4200грн.х82,1%:100%).

Але з урахуванням переконливості доводів апеляційної скарги щодо очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів, беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. ЦПК і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, вважає за необхідне зменшити розмір таких витрат до 2000грн., що не перевищуватиме розмір немайнового відшкодування на користь позивача.

За мінусом зарахованої в порядку ч. 10 ст. 140 ЦПК суми судового збору 140,96грн. (20% задоволених вимог позивача немайнового характеру в сумі 2000грн. х 704,80грн. : 100%) за вимогами немайнового характеру, що мають бути сплачені ОСОБА_1 за рахунок ОСОБА_2 , до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає різниця за результатом такого зарахування в розмірі 1859,04грн. (2000-140,96).

Враховуючи ухвалення рішення (в оскаржуваній частині щодо долі понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу) внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального закону (ч.ч. 2, 4 ст. 137, п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК) в частині визначення розміру компенсації витрат на професійну правничу допомогу, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає зміні у відповідній частині із призведенням нового розрахунку вказаного виду витрат, пов`язаних з розглядом справи, згідно вищенаведеного мотивування.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції змінюється в частині витрат на правову допомогу, витрачених під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 (4787,44грн. присуджені судом першої інстанції або 100%, а 1859,04грн. стягнуті на користь відповідача за результатом апеляційного перегляду або 38,8%), то судовий збір за подачу апеляційної скарги 1057,20грн., який був відстрочений позивачеві ОСОБА_1 за ухвалою апеляційного суду (а.с. 113), підлягає стягненню: з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави частково в частині, в якій апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено 61,2% (100%-38,8%), що в грошовому виразі становить 647,01грн.; з позивача ОСОБА_1 , якій було відстрочено судовий збір, в дохід держави частково в частині, в якій їй було відмовлено по апеляційній скарзі 38,8%, що в грошовому виразі становить 410,19грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 липня 2019 року в частині розміру компенсації витрат на правничу допомогу змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку компенсації витрат на правничу допомогу 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 04 копійки.

Стягнути ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подачу позивачем апеляційної скарги в розмірі 647 (шістсот сорок сім) гривень 01 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 410 (чотириста десять) гривень 19 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2019 року.

Головуючий С.А.Попова

Судді В.М.Барков

Т.І.Биліна