Ухвала

13 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 607/8927/14-ц

провадження № 61-14856ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним,

встановив:

31 липня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 20 червня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначено, що в судовому засіданні 20 червня 2019 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення. З повним текстом оскаржуваної постанови представник ознайомився після оприлюднення її у Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 липня 2019 року, відтак останнім днем строку на касаційне оскарження є 31 липня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2019 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявникові строк для усунення її недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та належних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 серпня 2019 року заявником направлено нову редакцію касаційної скарги, в якій повторно зазначено, що з повним текстом оскаржуваної постанови представник ознайомився після оприлюднення її у Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 липня 2019 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявником не зазначено обставини, які перешкоджали отримати повний текст оскаржуваного судового рішення у день його складення, не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а також не надано доказів на підтвердження дати отримання повного судового рішення суду апеляційної інстанції. Повторне посилання заявника у новій редакції касаційної скарги на те, що з повним текстом оскаржуваної постанови апеляційного суду він ознайомився після оприлюднення її у Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 липня 2019 року, відтак саме з цієї дати необхідно відраховувати строк на касаційне оскарження, не можна вважати поважними, оскільки відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи наведене, підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, зазначені ОСОБА_2 у новій редакції касаційної скарги, слід визнати неповажними.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 20 червня 2019 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 20 червня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов