Провадження № 2-о/225/712/2019
Справа № 225/6084/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року заявник звернувся до суду із вказаною вище заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що надав до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заяву про призначення пенсії по інвалідності. Управління направило його документи на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років до Головного управління ПФУ в Донецькій області.

Листом №8703/02-4 від 20.08.2019 р. Головне управління ПФУ в Донецькій області повернуло документи заявника до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області без розгляду у зв`язку з наявністю в наданих документах розбіжностей в його по-батькові, вказаного російської мовою у паспорті - « ОСОБА_2 » та в трудовій книжці, архівних копіях особової картки форми Т-2 04.02.1998р. табельний номер 1312, наказах про прийом та звільнення з роботи, архівних довідках від 18.06.2019 р. №16/647-1, №16/648-1, №16/647-2, №16/653-1, №16/653-2, №16/652-1, №16/652-2 - « ОСОБА_3 », тому факт приналежності документів про стаж ОСОБА_1 необхідно вирішити в судовому порядку.

При поверненні заявнику документів зауважили, що в деяких документах що підтверджують його стаж роботи має місце скорочення ім`я та по- батькові, що є порушенням та також потребує факту встановлення приналежності цих документів, а саме в наказах про прийом та звільнення з роботи №192/к від 13.10.1999 р., №48/к від 10.03.1998р., №142 від 17.07.1998р., в яких інформація щодо нього вказана зі скорочення ім`я та по-батькові - « ОСОБА_4 ».

Таким чином, у зв`язку з викладеним заявником у заяві ставиться питання про встановлення факту належності саме йому зазначених документів.

В судове засідання заявник не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні вимог.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд розглядав справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту громадянина України, копію якого було оглянуто в судовому засіданні, прізвище, ім`я, по-батькові заявника по справі зазначено ОСОБА_1 (а.4).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Артемівською міськрадою м. Дзержинська Донецької області 01.06.1976 р., прізвище заявника ім`я та по батькові російською мовою - « ОСОБА_4 » (а.с.9).

Факти прийому ОСОБА_1 та звільнення, за приказами про прийом та звільнення з роботи №192/к від 13.10.1999 р., №48/к від 10.03.1998 р., №142 від 17.07.1998 р., в яких ім`я та по-батькові вказані скорочено, підтверджується записами №7,8,9 у його трудовій книжці, що видана на ім`я « ОСОБА_4 » (російською мовою) (а.с.6-8).

З огляду на викладене суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям.

Частина 1 ст.201 ЦК України передбачає, що ім`я є особистим немайновим благом яке охороняється цивільним законодавством. Крім того, органи державної влади в межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав, як зазначено в ч. 1ст. 273 ЦК України.

Окрім того, відповідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Отже, аналізуючи наведені вище норми, суд доходить висновку про належність заявнику вищевказаних документів.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності ОСОБА_5 трудової книжки, архівних копій особової картки, наказів про прийом та звільнення з роботи.

Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 315 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (російською ОСОБА_6 ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме:

- трудової книжки, виданої 25.02.1998 року шахтою «ім. Артема» в/о «Дзержинськвугілля» на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 - російською);

- архівних копій особової картки форми Т-2 від 04.02.1998 р. табельний номер 1312, наказів про прийом та звільнення з роботи №24/к від 04.02.1988р., №156/к від 13.08.1996р., №169/к від 02.09.1996р., архівних довідок від 18.06.2019р. №16/647-1, №16/648-1, №16/647-2, №16/653-1, №16/653-2, №16/652-1, №16/652-2, які містять інформацію про « ОСОБА_4 » (російською мовою);

- наказів про прийом та звільнення з роботи №192/к від 13.10.1999р., №48/к від 10.03.1998р., №142 від 17.07.1998р. в яких інформація вказана зі скороченням, як « ОСОБА_4 »

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: