Дата документу 19.09.2019
Справа № 501/1090/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смирнова В.В.

секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чорноморськ Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за первісним позовом Державної іпотечної установи,

до

відповідача за первісним позовом: ОСОБА_1

третя особа: Міністерство юстиції України

предмет та підстави позову: про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості за кредитним договором

та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до

відповідача Державної іпотечної установи

предмет та підстави позову: про визнання договорів недійсними, забов`язання вчинити певні дії, визнання припиненою поруки

учасники справи не з`явились.

І. Виклад позиції заявника та представника позивача:

17.03.2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі - позивач) звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одночасно, 17.03.2019 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Протокольною ухвалою від 11.04.2018 року суддею Максимович об`єднано в одне провадження вищезазначені позовні вимоги банку.

21.09.2015 року відповідачем за первинним позовом надано до суду зустрічну позовну заяву.

27.10.2015 року відповідачами за первинним позовом уточнено зустрічну позовну заяву.

Ухвалою від 10 грудня 2018 року було замінено позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом на Державну іпотечну установу.

Представник позивача за первинним позовом підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали до суду заперечення на позовну заяву, зустрічну позовну заяву, згодом надали заяву про залишення позову без розгляду (т. 1 а.с. 67-68, 123-127,128-132, т.2, а.с. 90-94, т.4, а.с. 85).

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала до суду відзив на позовну заяву, зустрічну позовну заяву, згодом їх уточнила. (. (т.3, а.с. 105-107, 154-159, т.4, а.с. 87-88);

Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за їх відсутності (т. 1, а.с. 38).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

1.Заява представника третьої особи про розгляд справи без їх участі (т. 1, а.с. 38);

2.Відповідачем за первинним позовом подано заперечення на позовну заяву (т.1, а.с. 67);

3.Клопотання про зупинення провадження по справі від відповідача за первинним позовом т(т.1, а.с. 102);

4.Зустрічна позовна заява від відповідача за первинним позовом (т.1, а.с. 123-127);

5.Уточнена зустрічна позовна заява від відповідача за первинним позовом (т.1, а.с. 128-132);

6.Розпорядження керівника апарату Іллічівського міського суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ (т.1, а.с. 145);

7.Лист ГТУЮ в Одеській області про ліквідацію державної реєстраційної служби (т.1, а.с. 157);

8.Позовна заява представника банку за первісним позовом про повернення кредиту (т.2, а.с. 3-6);

9.Зустрічна позовна заява від відповідача за первинним позовом (т. 2, а.с. 90-94);

10.Уточнена зустрічна позовна заява від відповідача за первинним позовом (т.2, а.с. 109-113);

11.Заперечення на зустрічну позовну заяву від представника позивача за первинним позовом (т.2, а.с. 129-132);

12.Заява про застосування строків позовної давності (т.2, а.с 137);

13.Клопотання судового експерта (т.2, а.с.152, т. 3, а.с. 73);

14.Зустрічна позовна заява позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 (т.3, а.с. 105-107);

15.Розпорядження керівника апарату Іллічівського міського суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ (т.3, а.с. 130);

16.Відзив на позовну заяву від відповідача за первісним позовом (т.3, а.с. 154-159);

17.Заява від позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом про усунення недоліків (т.3,а.с. 175);

18.Відзив на позовну заяву від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 (т.3, а.с. 182-189);

19.Клопотання від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про долучення доказів по справі (т.3, а.с. 201);

20.Клопотання представника позивача за зустрічним позовом про витребування доказів (т.3, а.с. 219-224);

21.Заява про залучення правонаступника позивача (т.3, а.с. 227);

22.Заява про застосування строків позовної давності (т.3, а.с. 228);

23.Оголошення про виклик відповідача за первинним позов ОСОБА_2 до судового засідання (т.3, а.с. 235, 245);

24.Розпорядження в.о. керівника апарату Іллічівського міського суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ (т.3, а.с. 246);

25.Заява представника позивача про відкладення розгляду справи (т.4, а.с. 36-37, 51-52);

26.Заява представника відповідача за первинним позовом про залишення зустрічного позову ОСОБА_1 без розгляду (т.4, а.с.85);

27.Заява позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог (т.4, а.с. 87-88).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 17 березня 2015 року суддею Ледньовою Т.В. відкрито провадження по справі № 501/1090/15-ц.

Ухвалою від 09.04.2015 року цивільну справу № 501/1090/15-ц призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 15 лютого 2016 року зупинено провадження по справі № 501/1090/15-ц.

Ухвалою від 13 листопада 2017 року суддею Максимович Г.В. прийнято справу № 501/1090/15-ц до свого провадження.

Ухвалою від 17 березня 2015 року суддею Ледньовою Т.В. відкрито провадження по справі № 501/1092/15-ц.

Ухвалою від 09.04.2015 року справу № 501/1092/15-ц призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 30.11.2015 року по справі № 501/1092/15-ц задоволено клопотання відповідачів та витребувано докази та направлено справу на судово-економічну експертизу.

Ухвалою від 06 квітня 2017 року відновлено провадження по справі № 501/1090/15-ц.

Ухвалою від 13 листопада 2017 року суддею Максимович Г.В. прийнято до свого провадження цивільну справу № 501/1092/15-ц.

Протокольною ухвалою від 11 квітня 2018 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги по справа № 501/1090/15-ц та 501/1092/15-ц.

Ухвалою від 27 серпня 2018 року суддею Смирновим В.В. прийнято до свого провадження цивільну справу.

Ухвалою від 10 грудня 2018 року задоволено клопотання про заміну позивача правонаступником.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини.

10.11.2005 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 11к-37, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 48 000, 00 (сорок вісім тисяч) дол.. США із сплато відсотків у розмірі 11% річних для придбання трьохкімнатної квартири , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 забовязалась повернути банку отримані кошти до 10.11.2015 року, відповідно до п.п. 2.1, 3.2, 4.1 кредитного договору. (т.1, а.с. 9-11).

В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, засвідчений 11.11.2005 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С. та зареєстрований за № 7952, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку наступне нерухоме майно:

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 71,2 кв.м, житловою площею - 39,7 кв.м, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.11.2005 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С. та зареєстрований за № 7927. (т.1, а.с. 16-17).

Також, 10.11.2005 року між банком та ОСОБА_2 було складено договір поруки № П-01/21356 (т.1, а.с.14).

Станом на 05.12.2014 рік заборгованість за кредитним договором на погашена.

Розмір заборгованості відповідача становить 839 223,59 грн. (вісімсот тридцять девять тисяч двісті двадцять три гривні, 59 коп.), а саме (т.1, а.с. 21-28):

- 24 567,34 дол. США (двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят сім доларів, 34 центи), що еквівалентно 378 717, 81 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 05.12.2014 року за 1,00 дол. США - 15, 415499 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту;

- 4 127,76 дол. США (чотири тисячі сто двадцять сім доларів, 76 центів), що еквівалентно 63 631,48 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 05.12.2014 року за 1,00 дол. США - 15, 415499 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту;

- 306,87 дол. США (триста шість доларів, 87 центів) що еквівалентно 4 730,55 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 05.12.2014 року за 1,00 дол. США - 15, 415499 грн. - сума строкової заборгованості по відсоткам;

- 5 045,24 дол. США (п`ять тисяч сорок п`ять доларів, 24 цента), що еквівалентно 77 774,89 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 05.12.2014 року за 1,00 дол. США - 15, 415499 грн. - сума простроченої заборгованості за відсоткам;

- 460,56 гривень (чотириста шістдесят гривень, 56 копійок) - сума строкової заборгованості по щомісячній комісії;

- 9 211,20 гривень(девять тисяч двісті одинадцять гривень, 20 коп.) - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії;

- 304 697,10 гривень (триста чотири тисячі шістсот дев`яносто сім гривень, 10 коп.) - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії.

Відповідачі за первинним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали до суду зустрічну позовну заяву, та пояснили суду, що 10.11.2005 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 11к-37, згідно якого банк надав кредит в розмірі 48 000, 00 (сорок вісім тисяч) дол.. США за цільовим призначенням: для придбання трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 із сплато відсотків у розмірі 11% річних до 10.11.2015 року.

В забезпечення цього договору був укладений іпотечний договір від 11.11.2005 року за умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку вищезазначене нерухоме майно - трикімнатну квартиру.

Також, 10.11.2005 року між банком та ОСОБА_2 було складено договір поруки № П-01/21356 (т.1, а.с.14).

Відповідачі за первинним позовом вважають, що при наданні кредиту банком були порушені норми Конституції України та Цивільного кодексу України, Закону України « Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні», декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного валютного регулювання і валютного контролю».

На думку відповідачів за первинним позовом банк свідомо ввів їх в оману щодо встановлення розміру відсотків та сукупної вартості кредиту.

03.09.2019 року відповідачем за первинним позовом ОСОБА_1 надано суду заяву про залишення її зустрічного позову без розгляду (т.4, а.с.85).

Також позивачем за первинним позовом було подано позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.11.2005 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 11к-37, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 48 000, 00 (сорок вісім тисяч) дол.. США із сплато відсотків у розмірі 11% річних для придбання трьохкімнатної квартири , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 забовязалась повернути банку отримані кошти до 10.11.2015 року, відповідно до п.п. 2.1, 3.2, 4.1 кредитного договору. (т.2, а.с. 7-11).

В забезпечення виконання забовязання за кредитним договором були укладені:

1. іпотечний договір, засвідчений 11.11.2005 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С. та зареєстрований за № 7952, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку наступне нерухоме майно:

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 71,2 кв.м, житловою площею - 39,7 кв.м, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.11.2005 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С. та зареєстрований за № 7927;

2. договір поруки від 10.11.2005 року між банком та ОСОБА_2 було складено № П-01/21356 (т.2, а.с.17-19).

Станом на 05.12.2014 рік заборгованість за кредитним договором на погашена.

Розмір заборгованості відповідача становить 839 223,59 грн. (вісімсот тридцять девять тисяч двісті двадцять три гривні, 59 коп.), а саме (т.2, а.с. 20-27):

- 24 567,34 дол. США (двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят сім доларів, 34 центи), що еквівалентно 378 717, 81 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 05.12.2014 року за 1,00 дол. США - 15, 415499 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту;

- 4 127,76 дол. США (чотири тисячі сто двадцять сім доларів, 76 центів), що еквівалентно 63 631,48 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 05.12.2014 року за 1,00 дол. США - 15, 415499 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту;

- 306,87 дол. США (триста шість доларів, 87 центів) що еквівалентно 4 730,55 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 05.12.2014 року за 1,00 дол. США - 15, 415499 грн. - сума строкової заборгованості по відсоткам;

- 5 045,24 дол. США (п`ять тисяч сорок п`ять доларів, 24 цента), що еквівалентно 77 774,89 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 05.12.2014 року за 1,00 дол. США - 15, 415499 грн. - сума простроченої заборгованості за відсоткам;

- 460,56 гривень (чотириста шістдесят гривень, 56 копійок) - сума строкової заборгованості по щомісячній комісії;

- 9 211,20 гривень(девять тисяч двісті одинадцять гривень, 20 коп.) - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії;

- 304 697,10 гривень (триста чотири тисячі шістсот дев`яносто сім гривень, 10 коп.) - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії.

Відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 надала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила визнати припиненим договір поруки № П-01/21356 від 10.11.2005 року, згодом її уточнила (т.3, а.с. 105-107, т.4, а.с. 87-88).

Протокольною ухвалою від 11 квітня 2018 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.3, а.с. 217).

Ухвалою від 10.12.2018 року замінено позивача за первинним позовом АТ «Банк «Фінанси та кредит» на їх правонаступника - Державну іпотечну установу.

V. Оцінка Суду.

Щодо позовних вимог за первинним позовом Державної іпотечної установи про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання припиненою поруки.

Відповідно п.3 ч.1, ст. 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд може залишити позов без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Положеннями ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року,гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2ст. 257 ЦПК України).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Також, постановою ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019 року передбачено, що повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду навіть за наявності поважних причин такої неявки.

Представник позивача, будучи обізнаним про можливість розгляду справи без участі позивача, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутністю не подав, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

У даній справі позивач повторно не з`явився в судове засідання, заяви про розгляд позову за його відсутності суду не подав, що відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України є підставою для залишення справи без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за первинним позовом слід залишити без розгляду.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Державної іпотечної установи про визнання договорів недійсними, забов`язання вчинити певні дії, визнання припиненою поруки.

Відповідно до п.5, ч.1 ст. 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідачем за первинним позовом ОСОБА_1 надоно суду заяву про залишення зустрічного позову про визнання договорів недійсними без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до Державної іпотечної установи про визнання договорів недійсними слід залишити без розглдяу.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Державної іпотечної установи про визнання припиненою поруки ОСОБА_2 за договром поруки № П-01/21356 від 10.11.2005 року, укладеним між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ТОВ «Банк «Фінанси та кредит».

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦП України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст. 559ЦК України) не є строком захисту порушенного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому теченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про тє, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення зобов`язань за договором кредиту.

Отже, законодавець пов`язує дію поруки з терміном, протягом якого має бути пред`явлена вимога до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст.252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України ).

Пунктом 6.2. Договору поруки встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Враховуючи зазначене вище, Договір поруки № П-01/21356 від 10.11.2005 року вважається таким, строк дії якого не встановлений.

Більше того, пунктом 5.1. Договору поруки передбачено, що порука припиняється із припиненням зобов`язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив позовні вимоги до поручителя.

Пунктом 3.4 Кредитного договору сторони передбачили можливість дострокового виконання боргових зобов`язань за ініціативою Банку. Згідно пункту 3.4. Кредитного договору банк має право припинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику у продовженні строку дії цього договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього Договору, у передбачених кредитним договором випадках. У випадку вимоги Банку про дострокове погашення кредитних ресурсів та сплату процентів позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за цим договором, тобто повернути отримані кредитні ресурси та сплатити всі проценти протягом 10 банківських днів з моменту отримання вимоги банку. Банк може повідомляти позичальника по телеграфу, шляхом відправлення рекомендованих листів з повідомленням або шляхом доставки нарочним позичальнику за вказаною адресою.

Згідно п. 2.3. Договору поруки у випадку непогашення боржником заборгованості за кредитним договором протягом 1-го календарного дня з моменту настання строку сплати процентів основного боргу або комісійної винагороди, передбаченої кредитним договором, у кредитора виникає повне право вимоги сплати боргу в повному обсязі до поручителя.

В кінці січня місяця 2011 року позичальником було отримано досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором (т.3, а.с.116).

Враховуючи те, що позичальником у наданий строк вимога не була виконана, через 10 днів, тобто в лютому місяці, настав строк виконання основного зобов`язання в повному обсязі.

За таких обставин, перебіг шестимісячного строку для пред`явлення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеського регіонального управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вимоги до поручителя - ОСОБА_2 , розпочався в лютому 2011 року та закінчився в серпні 2011 року.

В зазначений проміжок часу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеського регіонального управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до суду з відповідними вимогами не звертався.

З огляду на викладене, порука ОСОБА_2 , яка виникла на підставі Договору поруки № П-01/21356 від 10.11.2005 року, укладеного між нею та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №11к-37 від 10.11.2005 року, припинилася з серпня 2011 року.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України від 23 травня 2012 у справі №6-33цс12 та ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року у справі №6-711св15.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 257, 258,259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи про визнання договорів не дійсними, забовязання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Державної іпотечної установи, третя особа ОСОБА_1 про визнання припиненою поруки ОСОБА_2 за договором поруки № П-01/21356 від 10.11.2005 року, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та кредит» - задовольнити.

Визнати зобов`язання ОСОБА_2 що виникло з договору поруки № П-01/21356 від 10.11.2005, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та кредит», припиненим.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач за первинним позовом: Державна іпотечна установа, , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки,буд. 34

Відповідача за первинним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3

Відповідача за первинним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області Смирнов В.В.