Справа № 216/2886/19
провадження 2/216/2755/19
02 жовтня 2019 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кузнецова Р.О.
секретаря судового засідання Марущак І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні місцевого суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, -
встановив:
15 травня 2019 року, ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні спільної дитини, чим порушує її права на достатній рівень життя.
У позовній заяві зазначено, що 23 лютого 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано в Відділі реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №70. Від шлюбу вони мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 07 квітня 2016 року, рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач не надає коштів на утримання малолітньої дитини, не приймає участі у забезпеченні її потреб, однак має таку можливість, оскільки нікому іншому аліментів не сплачує, інших утриманців не має. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти, у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, в якій просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує, щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Разом з цим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, був викликаний в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України із опублікуванням оголошення, яке відбулося 03.09.2019 та 17.09.2019, вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
У зв`язку з чим, зі згоди позивача, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до вимог ст.ст. 279, 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Між позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , 23 лютого 2001 року було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження № НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 2).
Разом із тим, як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний запис №447 (а.с. 4).
07 квітня 2016 року, рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шлюб між позивачем та відповідачем, розірвано (а.с. 3).
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до положень ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У позові зазначено, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримання своєї дитини, стягнень по виконавчим документам не має, як і не має інших утриманців.
Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов`язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками, щодо способу утримання дитини не досягнуто.
Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що Відповідач не виконує відносно свого малолітнього сина, передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) її батька ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 15 травня 2019 року.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 128, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.180-182 СК України, суд-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу, РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері дитини - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Кривого Рогу, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Центрально-Міським РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМСУ в Дніпропетровській обл. 26 травня 2016 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), щомісяця, починаючи з 15 травня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу, РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судові витрати по справі, у вигляді судового збору в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов