Справа № 388/37/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

17.09.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Степанова С.В.

за участю секретаря Лінської Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Садівник» про визнання недійсним договорів оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року укладений від її імені та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 28 грудня 2011 року за № 01937 (на земельну ділянку площею 1,64га), договір оренди землі від 10 жовтня 2012 року, укладений від її імені та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 18 грудня 2012 року за № 02210 (на земельну ділянку площею 1,46 га), та договір оренди землі від 10 жовтня 2012 року, укладений від її імені та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 18 грудня 2012 року за № 02211 (на земельну ділянку площею 0,18 га) посилаючись на наступне.

Позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 1,64 гектарів, кадастровий номер :03:000:0240, що розташована на території Долинської міської ради Кіровоградської області та земельна ділянка площею 1,64 гектара (яка складається з двох частин: 1,46 га та 0,18га), кадастровий номер :03:000:0048, що розташована на території Долинської міської ради Кіровоградської області.

У 2017 році позивач дізналася, що на належні їй земельні ділянки були укладені вищевказані договора оренди землі між нею та директором приватного сільськогосподарського підприємства «Садівник» ОСОБА_2 . Вищевказані договори позивач стверджує, що не укладала, не підписувала і про їх існування взагалі не було відомо до листопада місяця 2017 року, доки не отримала їх копії у відділі у Долинському районні Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. В зв`язку з цим, змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні сторона позивач заявлені вимоги підтримала, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно, подав відзив згідно якого заперечує проти позову, наполягає на укладенні договору та їх відповідності вимогам закону. Крім того, просить застосувати позовну давність.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, оцінивши докази в їх сукупності та дослідивши матеріали справи, такі як:

копію державного акту на право приватної власності на землю кадастровий номер :03:000:0240 з якого слідує, що земельна ділянка площею 1,64 га належить ОСОБА_1 ;

копію державного акту на право приватної власності на землю кадастровий номер :03:000:0048 з якого слідує, що земельна ділянка площею 1,64 га належить ОСОБА_1 ;

копію листа відділу Держгеокадастру від 17.11.2017 року № 1377/111-17 з якого слідує, що на земельну ділянку 1,64 га був укладений договір оренди землі строком на 15 років між ОСОБА_1 і ПСП «Садівник» (а.с.6);

копію договору оренди землі від 05 грудня 2011 року укладеного між ОСОБА_1 і ПСП «Садівник» (а.с.7-8);

копію листа відділу Держгеокадастру від 17.11.2017 року № 1378/111-17 з якого слідує, що на земельну ділянку площею 1,46 га і 0,18 га був укладений договір оренди землі строком на 15 років між ОСОБА_1 і ПСП «Садівник» (а.с.9);

копію договору оренди землі від 18 грудня 2012 року укладеного між ОСОБА_1 і ПСП «Садівник» (а.с.10-11);

копію договору оренди землі від 18 грудня 2012 року укладеного між ОСОБА_1 і ПСП «Садівник» (а.с.12-13).

Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 16845-1687/18-32 від 24.01.2019 року слідує, що підпис від імені ОСОБА_1 , який міститься в графі «Орендодавець» на зворотній стороні другого аркуша договору оренди землі від 05.12.2011, укладеного від імені ОСОБА_1 та ПСП «Садівник» та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі за № 01937, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 Підпис від імені ОСОБА_1 , який міститься в графі «Орендодавець» на зворотній стороні другого аркуша договору оренди землі від 10.10.2012, укладеного від імені ОСОБА_1 та ПСП «Садівник» та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі за № 10, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 Підпис від імені ОСОБА_1 , який міститься в графі «Орендодавець» на зворотній стороні договору оренди землі від імені ОСОБА_1 та ПСП «Садівник» та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі 18.12.2012 за № 11, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 (а..с 155-170).

Згідно приписів ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.. 202 Цивільного Кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до ч.3 ст. 203 Цивільного Кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Тоді як, відповідно до ч.І ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

В судовому засіданні достовірно встановлено та згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 16845-1687/18-32 від 24.01.2019 року підтверджено, що в оспорювані правочини тобто, договора оренди землі від 05 грудня 2011 року та два договора землі від 10 жовтня 2012 року які були укладені між позивачем та відповідачем ПСП « Садівник» підписані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача визнавши укладання оспорюваних правочинів недійсним.

Вимога, щодо застосування позовної давності також не підлягає задоволенню, позивачем заявлено вимоги, щодо діючих на цей час договорів а отже, строк позовної давності не пропущено.

Відповідно до ч.1 ч.2. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Садівник» про визнання недійсним договорів оренди землі - задовольнити.

Визнання недійсним договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року укладений між ОСОБА_1 та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 28 грудня 2011 року за № 01937.

Визнання недійсним договорів оренди землі від 10 жовтня 2012 року укладений між ОСОБА_1 та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 18 грудня 2012 року за № 02210.

Визнання недійсним договорів оренди землі від 10 жовтня 2012 року укладений між ОСОБА_1 та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 18 грудня 2012 року за № 02211.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства «Садівник» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 7150,00 (за проведення експертизи) та за понесений судовий збір в сумі 2114,40 гривень.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов