Провадження № 2/344/3416/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

16 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначили, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 48.2 кв.м належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. У вказаній квартирі прописано двоє осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 В травні 2014 року ОСОБА_3 залишила місце проживання , не сплачує витрати пов`язані із користуванням жилим приміщенням, не приймає участі у спільному побуті, а тому втратила право на користування даною житловою площею. Будь-які зв`язки між сторонами втрачені, відповідач п`ять років не проживає у зазначеній квартирі і про своє місцезнаходження та проживання не повідомляє. Особистих речей відповідач в квартирі не має. Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує комунальні платежі, то позивачі змушені сплачувати їх самі, що погіршує їх фінансове становище, її прописка за вищевказаною адресою лише збільшує нарахування за квартплату, створює перешкодив отримання субсидії.

Позивачі та їх представник подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

Копія свідоцтва про право власності від 09.08.2004 року та копія витягу № 4625142 від 02.09.2004 року підтверджують, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Згідно копія будинкової книжки для реєстрації громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 12-15).

Копія довідки № 02-02/3272 від 26.06.2019 року підтверджує, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 16).

Факт відсутності відповідача за місцем постійної реєстрації підтверджується заявою № 02-02/08938 від 27.06.2019 року якою свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підтвердили, що відповідач фактично не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач суду не подав.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , понад чотири роки не проживає за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.