Єдиний унікальний номер 229/3113/19 Номер провадження 22-ц/804/2463/19
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Гапонова А.В., Космачевської Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення одноразової матеріальної допомоги при народженні дитини, в якій подано апеляційну скаргу Акціонерним товариством «Українська залізниця» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 липня 2019 року (головуючий у 1 інстанції Гонтар А.Л.), -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» /надалі Товариство/ про стягнення одноразової матеріальної допомоги при народженні дитини, виплату якої передбачено умовами Колективного договору, розмірі п`яти середньомісячних заробітків.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 липня 2019 року позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу при народженні дитини в розмірі 55 337,85грн та судовий збір в розмірі 1921,00грн.

В апеляційній скарзі Товариство просило рішення скасувати та в позові відмовити через неправильне застосування судом норм матеріального права та не повне з`ясування обставин що мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги зводились до того, що судом безпідставно та необґрунтовано визначено розмір середньої заробітної плати позивача на підставі рішення суду з урахуванням виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати. Розмір матеріальної допомоги, на думку заявника, слід було визначати на підставі Колективного договору виходячи з посадового окладу відповідно до порядку передбаченого Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року за фактично відпрацьований період з моменту народження дитини.

Інша вимога апеляційної скарги заявником зводилась до того, що позов не підлягав задоволенню через пропуск позивачем строку позовної давності.

Переглядаючи справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції частково визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які недоведені, також суд неправильно застосував норми матеріального права.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

В період часу з 21 червня 2002 року по 30 серпня 2017 року ОСОБА_1 працювала на різних посадах в структурному підрозділі «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» /копія трудової книжки а.с.9-10/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_2 , мамою якого зазначено ОСОБА_1 /копія свідоцтва про народження а.с. 15/.

30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звільнена за згодою сторін з роботи в Товаристві на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України /копія трудової книжки а.с.10/.

Рішенням Дружківського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства та з останнього стягнуто на користь працівника заробітну плату за березень 2017 року в розмірі 11 067,57грн /а.с.18-20/.

За змістом розрахунків розмір заробітної плати ОСОБА_1 за лютий 2017 року при 152 норма годинах склав 3776,58 грн, за березень 2017 року при 46 норма годинах склав 1519,81грн /копії розрахунків а.с.11/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено народження дитини та наведена обставина давала підстави для задоволення позовних вимог в розмірі п`яти середньомісячних заробітків.

Статтею 7 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, цього Закону, Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України «Про підприємства в Україні» та інших актів законодавства України.

Статтею 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01 липня 1993 року визначено, що положення генеральної, галузевої, регіональної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

Правова підстава для нарахування матеріальної допомоги при народженні дитини передбачена положеннями пункту 6.29 Колективного договору /а.с. 13-14/ як одноразова матеріальна допомога для жінок що працюють в Товаристві.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» та статті 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.

Таким чином, відповідачем не було дотримано вимог Закону, положення якого діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Та відповідно, суд першої інстанції вірно зазначив, що права позивача при звільненні на одноразову матеріальну допомогу при народженні дитини були порушені.

Однак, розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача, повинен розраховуватись відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати згідно постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995року № 100 із змінами та доповненнями /надалі Порядок/.

Відповідно до абзацу 3, 4 пункту 2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

За даними які надані до суду ОСОБА_1 протягом 2 місяців, квітень-травень 2017 року, що передували звільненню не працювала і не мала заробітної плати, при цьому слід взяти для розрахунку розмір заробітку за фактично відпрацьований час за лютий та березень 2017 року.

Визначаючи розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції виходив з рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року, що лише частково узгоджується з матеріалами справи.

Такий розрахунок суперечить положенням Порядку, оскільки порядком не передбачено проведення розрахунку із середньої заробітної плати незалежно від періоду та виходячи із виплат, що не включаються у розрахунок середньої заробітної плати.

Згідно розрахунку заробітної плати, який міститься в даній справі заробітна плата з відрахуванням всіх виплат, що не включаються у розрахунок середньої заробітної плати склала за лютий 2017 року 3776,58грн та за березень 2017 року - 1519,81грн, також зазначено, що за вказаний період фактично відпрацьований ОСОБА_1 час становив 198 норма годин.

Відповідно до цих даних середньоденна (годинна) заробітна плата становить 26,75 (5296,39грн (1519,81+3776,58) / 198год). Середньомісячна норма годин становить 166,5год. (173год.+160год.)/2)

За вказаних обставин, нарахування одноразової матеріальної допомоги при народженні дитини слід було провадити виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, 26,75грн, та середній заробіток, що повинен братися для розрахунку одноразової матеріальної допомоги становив 4453,88грн (26,75 х 166,5).

Отже з Товариства підлягає стягненню одноразова матеріальна допомога при народженні дитини в розмірі п`яти середньомісячних заробітних плат, що становить 22 269 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят дев`ять),38грн (4453,88грн х 5).

Разом з тим, довід апеляційної скарги про застосування строку позовної давності за своєю суттю ідентичний тому, що був викладений у відзиві на позовну заяву та заяві на адресу суду першої інстанції. Та суд апеляційної інстанції вважає що суд першої інстанції відреагував на аргументи заявника Товариства з приводу застосування строків позовної давності та дійшов обґрунтованого висновку з приводу відсутності підстав для застосування строків позовної давності, зазначаючи що такий строк переривався з огляду на зверненням позивача до суду із вимогами про стягнення заборгованості із заробітної плати за березень 2017 року.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції не виконав вимоги закону про законність рішення суду. Отже саме невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України для частково задоволення апеляційної скарги та зміни рішення в частині розміру одноразової матеріальної допомоги при народженні дитини, яка підлягає стягненню з Товариства на користь ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підтверджено сплату відповідачем судового збору в сумі 1 152,60грн, який підлягає стягненню з позивача відповідно до розмірі задоволених позовних вимог у розмірі 463,84грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 липня 2019 року змінити в частині розміру одноразової матеріальної допомоги при народженні дитини що підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу при народженні дитини в розмірі 22269(двадцять дві тисячі двісті шістдесят дев`ять),38гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір в розмірі 463(чотириста шістдесят три),84гривни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: