Справа № 540/853/19
Номер провадження 2-з/948/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі б/н від 09.09.2016 та стягнення заборгованості,

відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України у судовому засіданні 17.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, -

в с т а н о в и л а :

у провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

17.09.2019 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, у якій він просить заборонити ФОП ОСОБА_3 , третім особам за його дорученням, вчиняти будь-які дії, пов`язані з використанням земельної ділянки кадастровий номер 523086200:00:010:0006, загальною площею 7,3798 га, яка знаходиться на території Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до набрання рішенням суду у зазначеній вище справі законної сили.

Заява мотивована тим, що наданий час ФОП ОСОБА_3 розпочав осінньо-полові роботи з обробітку земель в тому числі і земельної ділянки, яка належить позивачу. Оскільки відповідач в період вересень листопад 2019 року має наміри на власний розсуд обробляти його ділянку шляхом оранки, культивації, сіяння, удобрення тощо, ці дії можуть призвести до негативних наслідків для позивача в подальшому, так як у разі задоволення позовних вимог має намір самостійно (на власний розсуд) обробляти належну земельну ділянку.

Позивач вважає обґрунтованою дану заяву, а також вважає, що її необхідно задоволити, оскільки в разі задоволення позову може бути неможливе або утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в частині використання позивачем за призначенням земельної ділянки. Стверджує, що застосування саме такого виду забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

У судовому засідання позивач заяву про забезпечення позову підтримує, представник відповідача заперечує проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, який не є вичерпним. При цьому зазначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані щодо відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. При цьому слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи. Обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Разом з тим, зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача в заяві про забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях, не доведено співмірність заходу забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам.

Як убачається з наведених вище положень, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України,

у х в а л и л а :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.09.2019.

Суддя С. М. Косик