Справа № 313/1589/18
Провадження № 2/313/000/2019
05.03.2019 р. смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 12 459,71 грн. за кредитним договором № б/н від 01.12.2011 р.
Обгрунтовуючи свої вимоги позивач у позові зазначає, що ОСОБА_2 підписав заяву тим самим дав згоду з усіма умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою.
При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, а саме договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах. Який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував.
Станом на 02.10.2018 р. за кредитним договором відповідач має заборгованість 12 459, 71 грн. (1 364, 14 грн. тіло кредиту; 2 146, 25 грн. - нарахована відсотки за користування кредитом; 7 879, 81 грн. - нараховано пені; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксована частина) та 569,51 грн. штраф (процентна складова)).
Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1 762,00 грн.
Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не зявився, але в наданій заяві позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки у судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про частковому задоволенні позову з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.
Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони 01.12.2011 р. уклали договір № б/н.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В позовній заяві АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ставить питання щодо стягнення з відповідача: 1 946, 85 грн. - тіло кредиту; 2 146, 25 грн. - відсотки за користування кредиту; 7 879, 81 грн. - пеня; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 569,51 грн. штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості за кредитом, яку просить позивач стягнути з відповідача складає 12 459,71 грн.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.
Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили можливість зміни Банком кредитного ліміту в односторонньому порядку.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».
Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме: з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які є частиною вказаного вище Договору, за користування кредитом відповідач зобов'язувався сплачувати відсотки в розмірі 3,0 % щомісячно, та 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. За несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня, яка розраховується наступним чином: Пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня1 = базова процентна ставка по договору / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.( а.с.21).
З квітня 2014 року банком були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені Наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 р., згідно якого у разі виникнення прострочених зобовязань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості.
Тому суд не знаходить підстав для зменшення розміру процентів у сумі 2 146, 25 грн. за користування кредитом оскільки, вони є платою за користування коштами та не відносяться до поняття неустойки.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно положень ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.
З позовної заяви вбачається, що за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача пеня у розмірі 7 879, 81 грн.
У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин , які мають істотне значення.
За кредитним договором борг по тілу кредиту складає 1 364,14 грн., а пеня нарахована в сумі 7 879, 81 грн.
Із наведених даних вбачається, що пеня значно перевищує заборгованість по тілу кредиту.
Відповідно до положення ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватись зобовязання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики.
Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до збагачення.
Враховуючи зазначені обставини у сукупності, вочевидь не співмірність між нарахованою пенею і порушенням зобовязання, керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, розяснень, викладеними у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пеню необхідно зменшити, обмежившись сумою, яка відповідає боргу по тілу кредиту, а саме 1 364, 14 грн. На думку суду такий розмір пені забезпечить задоволення інтересів кредитора і водночас не порушить баланс між інтересами кредитора та боржника.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» також просить стягнути з відповідача штраф 500,00 грн. (фіксована частина) та штраф 569,51 грн. (процентна складова).
Враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення (правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 21.10.2015 р. справа № 6-2003цс15).
Отже враховуючи те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявив позовні вимоги щодо стягнення пені, то позовні вимоги щодо стягнення штрафів, з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21.10.2015 р. справа № 6-2003цс15, задоволенню не підлягають.
При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного.
Позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявлені вимоги про стягнення заборгованості у сумі 12 459, 71 грн., які задоволені частково на суму 4 874, 53 грн. Тому, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з ОСОБА_2 пропорційно розміру задоволених позивних вимог, а саме: 687,18 грн. (Розрахунок судового збору: 1). 4 874, 53 грн. (сума задоволених позовних вимог ) : 12 459, 71 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 0,39 % (відсоток від суми задоволеного позову); 2). 1 762, 00 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 0,39 % ( відсоток від суми задоволеного позову) = 687,18 грн.)).
На підставі ч. 2 ст. 11, ст.ст. 3, 15, 16, 509, 525-527, 530, 549, 551, 615, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 01.12.2011 р.: 1 364, 14 грн. - тіло кредиту; 2 146, 25 грн. - відсотки за користування кредитом; 1 364, 14 грн. пені за не своєчасність виконання зобовязань за договором, а всього стягнути 4 874, 53 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 687, 18 грн.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду складено 12.03.2019 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

05.03.2019