Справа №333/5061/19
Провадження №2-о/333/251/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

присяжних Гончарова І.Л.,

Вишневського С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

прокурора Шустової А.Л.,

представника заявника ОСОБА_1 .Г.,

лікаря-психіатра Андрощук Н.В.,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 ,

законного представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду справу №333/5061/19 за заявою заступника головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Васильєва С.Ю. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Заступник головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Васильєв С.Ю. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , посилаючись на те, що остання знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 29.08.2019 року. Психічно хвора з 2002 року. Неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в обласній психіатричній лікарні з приводу параноїдної шизофренії. В клінічній картині стійка галюцинаторно-параноїдна симптоматика. Захворювання має безперервний перебіг. Сформований дефект особистості. Визнана інвалідом 2 групи. Остання госпіталізація відбувалась в період з 09.03.2011 року по 25.03.2011 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Виписана передчасно, всупереч рекомендаціям лікарів. Неодружена, мешкає разом з братом та літньою матір`ю. Зі слів брата, постійно галюцинує, але від стаціонарного лікування відмовлялась. З 14.05.2014 року по 17.06.2014 року знаходилась на лікуванні в умовах денного стаціонару з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу,синдром вербального галюцинозу. В подальшому регулярно відвідувала лікаря-психіатра, безконтрольно приймала ряд психотропних засобів, самостійно регулювала їх кількість, що декілька років тому призвело до передозування, але до стаціонару не зверталась, лікування надавалось на дому бригадою швидкої медичної допомоги. Востаннє відвідувала лікаря-психіатра 20.08.2019 року зі скаргами на «голоси», тривогу, тремтіння тіла, головний біль, підвищення артеріального тиску. Від стаціонарного лікування відмовилась. За декілька днів до госпіталізації, зі слів брата, посилилась галюцинаторна симптоматика, стала вголос розмовляти сама до себе, викрикувала: «Не ОСОБА_4 Замолчите! ОСОБА_5 придет помощь!» та інше, розвинулось стійке безсоння, у зв`язку з чим самостійно збільшила дози психотропних засобів; поступово ослабла, мало місце запаморочення, падала в кімнаті напередодні, тричі мало місце блювання. Останню добу не підіймається, не розмовляє, не їсть, не п`є воду. Доставлена спеціалізованою бригадою швидкої медичної допомоги (лікар Доля) у супроводі брата з саднами та гематомами м`яких тканин обличчя, голови, тулуба, кінцівок. Зі слів брата, травми отримала під час падіння в кімнаті. У зв`язку з неможливістю отримати згоду на госпіталізацію, була госпіталізована в примусовому порядку як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе, за заявою брата. За тяжкістю стану здоров`я була госпіталізована до відділення інтенсивної терапії, знаходиться на зондовому харчуванні. 30.08.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром, відмова від їжі. Парасуїцид (передозування психотропних засобів), нейролептичний синдром. Множинні садна та гематоми м`яких тканин обличчя, голови, тулуба, кінцівок. За психічним станом є небезпечною для себе, а також не спроможною самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Крім того, можливе суттєве погіршення стану здоров`я у разі ненадання психіатричної допомоги. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження і лікування можливе тільки в умовах відділення інтенсивної терапії психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві, підтримав повністю, просив суд її задовольнити.

Лікар-психіатр у судовому засіданні повідомив про необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Законний представник заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації заперечувала та пояснила, що надала письмову згоду на госпіталізацію до психіатричної лікарні.

Розглянувши матеріали заяви від 30.08.2019 р., заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів, ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром, відмова від їжі. Парасуїцид (передозування психотропних засобів), нейролептичний синдром. Множинні садна та гематоми м`яких тканин обличчя, голови, тулуба, кінцівок. За психічним станом є небезпечною для себе, а також не спроможною самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Крім того, можливе суттєве погіршення стану здоров`я у разі ненадання психіатричної допомоги. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження і лікування можливе тільки в умовах відділення інтенсивної терапії психіатричного стаціонару.

Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що ОСОБА_2 з 2002 року є психічно хворою, неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в обласній психіатричній лікарні з приводу параноїдної шизофренії, в клінічній картині стійка галюцинаторно-параноїдна симптоматика, захворювання має безперервний перебіг, сформований дефект особистості, визнана інвалідом 2 групи, страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром, відмова від їжі. Парасуїцид (передозування психотропних засобів), нейролептичний синдром, за психічним станом є небезпечною для себе, а також не спроможною самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, можливе суттєве погіршення стану здоров`я у разі ненадання психіатричної допомоги підтверджують необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява заступника головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 339-342 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву заступника головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Васильєва С.Ю. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Круглікова

Присяжні: І.Л.Гончаров

С.Г.Вишневський