ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 663/898/17

Номер провадження: 22-ц/819/1260/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Полікарпової О.М.,

Приходько Л.А.,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Квасниця Яна Миколаївна, на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 травня 2019 року, у складі судді Клімченка М.І., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який перебував у шлюбі з ОСОБА_2 - відповідачем по справі, з 11.10.1996 року. За життя ОСОБА_4 разом з відповідачем придбали будинок АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи на який оформлено на ОСОБА_2 04.03.2015 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все майно заповів позивачці. Позивач вказує, що про те, що до спадкового майна належить будинок дізналась випадково з довідки «Херсонського бюро технічної інвентаризації» від 22.04.2016 року № 55. Зазначає, що відповідач досягла пенсійного віку, тому має право на обов`язкову частку у спадщині.

Просила визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно на 5/12 часток житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12 березня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 20 червня 2018 року скасовано заочне рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12 березня 2018 року, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 .

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 16 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що оскільки відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 19.12.2001 року ОСОБА_2 , зі згоди свого чоловіка ОСОБА_4 , продала житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , та вказаний договір є чинним, ніким не оспорений, то позивач не має права на визнання права власності на частку у вказаному майні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Квасниця Я.М., яка діє від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі посилається на те, що оскільки договір купівлі-продажу спірного житлового будинку, що був укладений 19.12.2001 року ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, відповідно до положень ст.227 ЦК Української РСР ( в редакції чинній на час укладення договору) підлягав реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, однак не був там зареєстрований, то відповідно у ОСОБА_3 не виникло права власності на вказаний будинок, а отже спірний будинок входить до спадкової маси і позивач має право на визнання права власності на вказане спадкове майно.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 у судове засідання апеляційного суду не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Цуркан М.М., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Київського апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, які не оспорюються сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження.

ОСОБА_7 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі з 11.10.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 .

Згідно наданої позивачкою копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. від 04.03.2015 року, ОСОБА_4 заповів все належне йому майно ОСОБА_1 (а.с.15)

Згідно копії листа приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатової Л.Л. від 13.07.2017 року, адресованого Слов`янському міськрайонному суду Донецької області в межах розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, провадження №2/243/2514/2017, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа за заявою його доньки спадкоємиці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ім`я якої залишено померлим заповіт. 26.06.2015 року надійшла заява ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України як непрацездатна за віком. Від інших спадкоємців заяви про прийняття спадщини не надходили. В разі відсутності заповіту, до спадкування за законом, крім ОСОБА_1 та дружини спадкодавця, міг бути закликаний його син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто три спадкоємці за законом. Таким чином, обовязкова частка у спадщині, належна ОСОБА_2 , вираховується у розмірі 1/6 (половина 1/3 частки, яка б належала у разі спадкування за законом). (а.с.58)

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилалась на те, що згідно довідки Комунального підприємства «Херсонське Бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 22 квітня 2016 року № 55 станом на 31.12.2012 року житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.1998 року (а.с.19)

Позивач, вказала, що вказаний будинок набутий подружжям Гуцол під час перебування у зареєстрованому шлюбі, він є їх спільною сумісною власністю, а тому вона має право на частку, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19 грудня 2001 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купив належний продавцю житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області 19 грудня 2001 року та зареєстровано в реєстрі за №3760 (а.с.190)

ОСОБА_4 29 жовтня 2001 року склав нотаріально посвідчену заяву про те, що він надає згоду на продаж його дружиною ОСОБА_2 . придбаного ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.193)

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки спірний будинок було відчужено спадкодавцем за його життя, нотаріально посвідчений договір є чинним, то у суду відсутні підстави вважати, що вказаний будинок входить до складу спадщини.

Доводів апеляційної скарги про те, що вказаний договір купівлі-продажу від 19 грудня 2001 року є неукладеним і у ОСОБА_3 не виникло право власності в зв`язку з відсутністю реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, колегія суддів не бере до уваги, як підставу для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 227 ЦК Української РСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (статті 47 цього Кодексу).

Частина 2 вказаної статті передбачала, що договір купівлі -продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Як слідує зі змісту вказаної статті відсутність реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів не тягне за собою наслідків, на які вказує позивач в апеляційній скарзі, як то визнання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу таким, що є неукладеним.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

За приписами статті 3 цього Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином державна реєстрація речових прав особи на нерухоме майно це її право, а не обов`язок.

Право власності ОСОБА_3 на жилий будинок що знаходиться в АДРЕСА_1 , підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 19 грудня 2001 року, який було вчинено ще за життя спадкодавця, за згодою, договір на час розгляду справи судом є дійсним, право власності визнане державою.

Зважаючи на наведені обставини та вказані норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Квасниця Яна Миколаївна, залишити без задоволення.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.М. Полікарпова

Л.А. Приходько

Повний текст постанови складено 23 вересня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас