Справа № 464/2884/19 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/811/2182/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Матяш С.І.

з участю: апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Кулик В.В., державного виконавця Сихівського ВДВС м. Львів Лаби Я.М., представника стягувача адвоката Фостяка О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 червня 2019 року про задоволення скарги на дії державного виконавця у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області Лаби Ярослава Михайловича,-

в с т а н о в и л а:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лаби Я.М. та скасувати винесені ним постанови у виконавчому провадженні №57919347 від 21.05.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування вимог скарги покликався на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28.12.2012 року задоволена позовна заява його колишньої дружини ОСОБА_2 та вирішено стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2012р. і до досягнення ними повноліття. У зв`язку з досягнутою домовленістю (з ініціативи ОСОБА_2 ) у квітні 2013 р. щодо порядку утримання дітей та сплати ним коштів, нею 15.04.2013 року була подана заява у Сихівський відділ ДВС про повернення виконавчого листа та відсутність заборгованості аліментів, на підставі чого 24.04.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану за його заявою та закриття виконавчого провадження. На підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 02.11.2018 року ОСОБА_2 отримала дублікат виконавчого листа, який вона повторно, через 5 років, подала у Сихівський відділ ДВС. Постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції Львівській області Лаби Я.М. було відкрито виконавче провадження 57919347 від 17.12.2018 про стягнення аліментів. Згідно постанови державного виконавця Сихівського відділу ДВС у м.Львів про звернення стягнення на заробітну плату від 03.05.2019 р., належить здійснювати відрахування із його доходів у розмірі 70% з усіх видів заробітку для погашення боргу по аліментах, що утворився з 15.04.2013 року у сумі 280 949,74 грн та для погашення поточних аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до виплати загальної суми боргу. 20 травня 2019 року ним подана позовна заява до Пустомитівського районного суду Львівської області про звільнення від сплати заборгованості та зменшення розміру аліментів разом із заявою про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. 21 травня 2019 року, звернувшись до державного виконавця Лаби Я.М. з приводу уточнення розрахунку заборгованості, він дізнався, що ним винесено ще 4 постанови про тимчасове обмеження його прав, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, - з чим він не погоджується. Зазначав, що з 2016 року він працює менеджером київського представництва «ТОВ «СПЛАТ», що є основним і єдиним місцем його праці, а його робота пов`язана з постійними роз`їздами, відрядженнями, в тому числі і за кордон, та безпосереднім керуванням транспортними засобами, як службовими, так і особистими, що входить до переліку його службових обов`язків. Позбавлення його права керування транспортними засобами і виїзду за кордон призведе до звільнення його з роботи і втрати не лише будь-яких засобів до існування, але й можливості належного утримання його сім`ї та 4-х неповнолітніх дітей, серед яких і п`ятимісячне немовля. На підставі вище наведеного заявник просив суд скаргу задовольнити.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10 червня 2019 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лаби Ярослава Михайловича від 21 травня 2019 року (виконавче провадження ВП № 57919347) про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зобов`язано державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лабу Ярослава Михайловича усунути порушення та скасувати постанову від 21 травня 2019 року (виконавче провадження ВП № 57919347) про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження управі керування транспортними засобами.

В решті вимог скарги відмовлено.

Ухвалу суду в частині відмови в задоволенні скарги оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі, зазначає, що з оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Звертає увагу суду на те, що ним була подана позовна заява до Пустомитівського районного суду Львівської області про звільнення від сплати заборгованості та зменшення розміру аліментів разом із заявою про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, а відтак встановлювати обмеження його прав, які є основним і єдиним способом заробітку є протиправною дією з боку державного виконавця та ігноруванням цього факту судом. Характер його роботи нерозривно пов`язаний з управлінням автомобілем та виїздом за кордон та обмеження його у виїзді за кордон призведе до звільнення з роботи. Також покликається на те, що ніколи не ухилявся від утримання дітей та від участі у їх вихованні.

Враховуючи наведене просить суд ухвалу суду скасувати в частині відмови в задоволенні скарги та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким визнати неправомірною постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лаби Ярослава Михайловича від 21 травня 2019 року (виконавче провадження ВП № 57919347) про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення державного виконавця Сихівського ВДВС м. Львів та представника стягувача Фостяка О.Я. на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні скарги про визнання неправомірною постанову державного виконавця про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд виходив з обґрунтованості висновку про правомірність застосування державним виконавцем п.1 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в частині вжиття тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, в Сихівському відділі державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавче провадження ВП №57919347 з примусового виконання виконавчого листа №1319/11325/2012, виданого 27.11.2018 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2012 і до досягнення ними повноліття.

Постановами державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Лабою Я.М. від 21.05.2019 року в межах даного виконавчого провадження винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, а також постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, а згідно із ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положенням ст.ст. 6, 11 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів", яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до ч.9 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - допогашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Статтю 11 Закону України "Про виконавче провадження" було доповнено ч.4, відповідно до якої строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених п.п. 1-4 ч.9, ч.12 ст.71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із змісту наведеної правової норми, у випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів закон зобов`язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження прав боржника.

Разом з тим, відповідно до ч.10 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника управі керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Як вбачається із матеріалів справи боржник ОСОБА_1 працює на посаді менеджера представництв ТОВ «Русекспорт» та ТОВ «Сплат» та відповідно до ч. 5 посадової інструкції менеджера з метою належного виконання своїх службових обов`язків, - використовує особистий чи службовий автомобіль для поїздок по місту Львову та області, для службових відряджень за межі Львівської області та України (закордонні відрядження) (а.с. 50).

Отже обмеження боржника у праві виїзду за межі України позбавить його основного законного джерела засобів для існування, що унеможливить погашення ним заборгованості по сплаті аліментів.

Закон України "Про виконавче провадження" надає державному виконавцю право вживати інші заходи, спрямовані на виконання боржником рішення суду та сплату заборгованості по аліментах, зокрема, згідно ч.2 ст.71 вказаного Закону за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника, а згідноч.11,12 Закону, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів та у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1КУпАП, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 21 травня 2019 року винесена державним виконавцем передчасно та без достатніх підстав.

Апеляційний суд враховує той факт, що ОСОБА_1 працює на посаді менеджера, в обов`язки якого входить здійснення закордонних відряджень. Вказане підтверджується матеріалами справи.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду в частині відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 376, 381-384, ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 червня 2019 року в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою скаргу ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лаби Я.М. від 21.05.2019 року (виконавче провадження) про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лаби Ярослава Михайловича від 21 травня 2019 року (виконавче провадження ВП № 57919347) про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.10.2019 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.