Провадження № 2/761/1909/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Мусійчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Альфа - Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.12.2007 року ЗАТ «Альфа - Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа - Банк», та ОСОБА_1 уклали договір поруки № 490053747 - П, відповідно до умов якого, поручитель - ОСОБА_1 на добровільних засадах поручається перед банком відповідати за виконання зобов`язань ОСОБА_2 , які виникають з кредитного договору № 490053747, укладеного 27.12.2007 року. Договором про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки від 27.12.2007 року позивачка поручилась за повернення ОСОБА_2 кредиту у термін до 27.12.2017 року. Разом з тим, позивач вважає, що в силу положень ст. 559 ЦК України, вказаний договір поруки є припиненим, адже банк, звернувся до суду в лютому 2015 року з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490053747 від 27.12.2007 року, а не в шестимісячний строк після дати остаточного погашення кредиту (27.12.2017 року), крім того, позичальник та поручитель не отримували від банку вимогу про дострокове повернення кредиту. Тому, позивачка вважає, що в силу положень ст. 559 ЦК України, банком було пропущено шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобов`язання пред`явлення вимоги до поручителя, отже договір поруки № 490053747 - П, укладений 27.12.2007 року між нею та ПАТ «Альфа-Банк» в частині сплати чергових платежів з 27.12.2007 року по 27.08.2014 року і з 27.02.2015 року по 27.12.2017 року необхідно визнати недійсним.

Ухвалою від 02.08.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 14.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

26.03.2019року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 27.12.2007 року між ЗАТ «Альфа - Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа - Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 490053747, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 10974, 85 доларів США з оплатою про процентній ставці 14, 5 % річних та терміном погашення до 27.12.2013 року.

В подальшому, а саме 19.05.2009 року між ЗАТ «Альфа - Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа - Банк», та ОСОБА_2 було укладено доповнення № 1 до кредитного договору № 490053747 від 27.12.2007 року, за умовами якого сторони прийшли до угоди про дату остаточного повернення кредиту 27.12.2017 року.

Для забезпечення виконання ОСОБА_2 вказаного кредитного договору, 27.12.2007 року між ЗАТ «Альфа - Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа - Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 490053747 - П, згідно умов якого позивачка, як поручитель, зобов`язалась перед банком відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 його боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилалася на те, що в силу положень ст. 559 ЦК України, вказаний договір поруки є припиненим, в силу пропуску шестимісячного строку для звернення до поручителя з вимогою, оскільки, остаточна дата повернення кредиту 27.12.2017 року, а банк звернувся в лютому 2015 року до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490053747 від 27.12.2007 року,

При цьому, початок перебігу шестимісячного строку для пред`явлення вимоги до поручителя, позивачка пов`язує з остаточною датою повернення кредиту 27.12.2017 року.

Так, відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Положеннями ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Між тим, згідно положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

В той же час, як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.24 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» пленуму від 30.03.2012 року за №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №7), при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, умовами оспорюваного договору поруки, а саме п.5.3 визначено, що порука діє до повного виконання зобов`язання боржником за основним договором.

Доповненнями № 1 до кредитного договору № 490053747 від 27.12.2007 року укладеного сторонами 19.05.2009 року встановлено остаточну дату повернення кредиту 27.12.2017 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та виходячи з аналізу кредитного договору та пояснень сторін по справі, банком було використано своє право на дострокове повернення позичальником заборгованості за кредитним договором шляхом направлення 25.02.2015 року на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 досудової вимоги про повернення в повному обсязі всієї суми заборгованості за кредитом.

Тобто, надіславши позичальнику та поручителю повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, банк змінив строк виконання основного зобов`язання.

Крім того, судом встановлено, що у зв`язку з невиконанням в добровільному порядку позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, в лютому 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом про стягнення з позивачки, як поручителя за договором поруки № 490053747 - П від 27.12.2007 року, заборгованості за кредитним договором № 490053747 від 27.12.2007 року.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги ту обставину, що в укладеному сторонами договору поруки узгоджено строк її дії до повного виконання зобов`язання боржником за основним договором, а банк звернувся до суду з позовом про стягнення з поручителя в межах трьохрічного строку з дня виникнення у ОСОБА_2 прострочення по виконанню кредитних зобов`язань, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання припиненим договору поруки № 490053747 - П від 27.12.2007 року в частині сплати чергових платежів з 27.12.2007 року по 27.08.2014 року і з 27.02.2015 року по 27.12.2017 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: