Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретарі судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В даному житловому будинку крім позивача зареєстрований його знайомий ОСОБА_2 , який з липня 2018 року не проживає в будинку, його речі у ньому відсутні. Перепон відповідачу у користуванні будинком позивач не чинив та не чинить на теперішній час. Відповідач не вносить плату за житлово-комунальні послуги у зв`язку із чим позивач вимушений нести додаткові витрати на утримання власного майна.

Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача адвокат Шевченко О.О., що діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Суд, вважає за можливе розглянути справу без участі не з`явившихся осіб, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 травня 2017 року позивачу належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 . Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з реєстру № 174063273 від 17.07.2019 року.

Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, право користування якого просить позбавити відповідачів.

Відповідно до Акту, складеного керівником комітету мікрорайону Ж/Д №2 за адресою: АДРЕСА_1 буд. № 223 відповідач ОСОБА_2 не проживає з 11.07.2018 року, особистих речей в будинку не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку, право користування якого просить позбавити відповідача, відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку з 11.07.2018 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України ст. 150 ЖК України ст. 317, 319 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. окремо з кожної.

Повний текст рішення виготовлений 17 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О.Сидоренко