Провадження № 22-ц/802/958/19 Категорія: 26 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Галицька І.П.,

з участю позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів - ОСОБА_3 ,

відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним позовом, який мотивують тим, що 28.05.2017 ОСОБА_1 надав, а відповідач отримав у борг 1450 євро з терміном повернення - шість місяців, а 21.01.2018 ОСОБА_2 надав, а відповідач отримав у борг 480 доларів з терміном повернення - три місяці,

Оскільки у визначені строки позичальник борги не повернув, ухиляється від зустрічей та добровільного повернення коштів, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь грошові кошти в сумі гривневого еквіваленту 1450 євро на дату ухвалення судового рішення та відшкодувати понесені судові витрати, а позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь грошові кошти в сумі гривневого еквіваленту 480 доларів США на дату ухвалення судового рішення та відшкодувати понесені судові витрати.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати це рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення - про задоволення його позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судове рішення щодо позову ОСОБА_1 не оскаржується, а тому апеляційним судом і не переглядається.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України).

Частиною першою статті 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що зміст наданих позивачем ОСОБА_2 письмових доказів телефонного листування не містить жодних умов передання коштів саме відповідачу, саме у борг, суми коштів 480 доларів США та зобов`язання відповідача про їх повернення (а.с.13-15).

Крім того, в суді апеляційної інстанції позивач сам ствердив, що фактично відповідачу спірні кошти не передавалися, а між сторонами існувала інша домовленість, пов`язана із послугами відповідача перегнати придбаний позивачем у іншої особи за кордоном транспортний засіб. І спірні кошти позивач пересилав саме продавцю за кордон, оскільки переданої ним відповідачу суми оплати за автомобіль виявилося недостатньо.

Зазначена обставина фактично підтверджує пояснення позивача ОСОБА_2 , викладені у висновку старшого дільничного Луцького ВП Луцького ГУНП у Волинській області від 05.10.2018 (а.с.29-30) та спростовує його посилання в апеляційній скарзі, що судом не з`ясовано справжньої правової природи договору, незалежно від найменування наданих доказів.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 ..

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді