ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №592/12872/17

Номер провадження 22-ц/816/3865/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлов І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія

«ДОМКОМ СУМИ»

Відповідачі ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року (суддя Корольова Г.Ю., дата складення повного тексту рішення - 21 травня 2019 року) в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, -

в с т а н о в и в :

10 листопада 2017 року представник ТОВ «Керуючої компанії «ДОМКОМ СУМИ» звернувся до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом в якому просив суд стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті комунальних послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 3562,54 гривень, яка утворилася за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, а також судові витрати у розмірі 1600,00 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі, які проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що надає ТОВ «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ». Не здійснення відповідачами оплати за надані позивачем комунальні послуги стало підставою для звернення ТОВ «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ» до суду з відповідним позовом.

Під час розгляду справи позивач надав уточнений позов (т. 2 а.с. 16-17) в якому збільшив суму вимог до 6957, 64 гривень, а період нарахування до 31 січня 2019 року.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ»: заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року у розмірі 3562,54 гривні. Суд також стягнув з ОСОБА_1 800 гривень, а з ОСОБА_2 881 гривню за понесені позивачем судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, порушення судом норм процесуального права, просять оскаржуване рішення суду скасувати, переглянути справу в апеляційному порядку або повернути справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Вимоги скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення проти позову, до якого додано докази бездіяльності позивача, ненадання ним послуг з утримання будинку. Судом не взято до уваги акт-претензію від мешканців будинку до позивача про невиконання своїх зобов`язань та лист ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» про відмову від ремонту інженерних мереж і проведення поточного ремонту. Вказують, що акт виконаних робіт, з яким вони не ознайомлювалися, позивач надав суду лише 26 квітня 2018 року, тобто після початку судового розгляду справи, а відтак цей доказ не може братись до уваги судом. Крім того, звертають увагу суду на те, що між ними та повивачем договір про надання послуг не укладався.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач вважає безпідставними доводи відповідачів про відсутність обов`язку оплати за фактично надані та спожиті послуги у зв`язку з відсутністю договору, оскільки діючим законодавством визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначає, що відповідачами не надано доказів на підтвердження факту не надання або надання не в повному обсязі послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що доказів ненадання чи неналежного надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 відповідачами не надано. Оскільки позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території фактично були надані, за які відповідачі з листопада 2015 року по жовтень 2017 року оплату у сумі 3562,64 гривень не здійснюють, суд захистив порушене право ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» та стягнув вказану суму боргу. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог за період з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року у сумі 3395,10 грн, суд зазначив, що позивач не дотримався встановленого статтею 49 ЦПК України порядку щодо збільшення позовних вимог.

З висновками суду першої інстанції про задоволення позову колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 39, 40).

За вказаною адресою зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 24, 25).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 26 червня 2015 року № 344 «Про забезпечення мешканців міста послугами з управління будинком, спорудою або групою будинків та з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в житлових будинках м. Суми» вирішено тимчасово, з 30 червня 2015 року до моменту визначення власниками квартир/співвласниками багатоквартирного будинку форми управління багатоквартирним будинком, але не пізніше ніж до 01 липня 2016 року, визначити виконавцем послуги з утримання будинків, споруд або групи будинків комунальне підприємство «Сумижитло» Сумської міської ради, яке може виконувати послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій власними силами, а при залученні інших виконавців - застосовувати моніторингові засади, за попереднім погодженням з мешканцями будинків та виконавчим комітетом Сумської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 23 липня 2015 року № 363 «Про погодження комунальному підприємству «Сумижитло» Сумської міської ради залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання виконавців послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», до якого рішенням виконавчого комітету від 13 жовтня 2015 року № 533 внесено зміни, додано до переліку виконавців послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ».

16 жовтня 2015 року між Комунальним підприємством «Сумижитло» Сумської міської ради та ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» укладено договір №16102015-IV на утримання будинків та прибудинкових територій, відповідно до умов якого ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» передано функції з утримання житлових будинків, споруд і прибудинкової території, у тому числі і будинок АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 13). Водночас, Акт приймання-передачі житлових будинків, споруд і прибудинкової території між Комунальним підприємством «Сумижитло» Сумської міської ради і ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» не складався.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2016 року у справі № 591/8571/15-а, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року, визнано незаконним та скасовано п.1.2 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 13 жовтня 2015 року № 533 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 23 липня 2015 року №363 «Про погодження комунальному підприємству «Сумижитло» Сумської міської ради залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання виконавців послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», зокрема ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ».

На думку колегії суддів, визнання незаконним та скасування пункту 1.2 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 13 жовтня 2015 року № 533 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 23 липня 2015 року №363 «Про погодження комунальному підприємству «Сумижитло» Сумської міської ради залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання виконавців послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», зокрема ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ», не припиняє обов`язки останнього за укладеним 16 жовтня 2015 року договором.

До того ж, вказаний вище договір № 16102015-IV від 16 жовтня 2015 року, укладений між Комунальним підприємством «Сумижитло» Сумської міської ради та ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ», у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

У період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року на послуги з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 діяли тарифи, які для ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» були встановлені рішеннями виконавчого комітету від 20 жовтня 2014 року за № 300 «Про тимчасові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради» (т.1 а.с. 15, 16-17, 18).

Заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд на прибудинкових територіях по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ОСОБА_1 , за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року становить 3562,54 грн (т. 1 а.с. 11-12, т. 2 а.с. 18-19).

ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» неодноразово надсилало ОСОБА_1 повідомлення про наявність заборгованості по оплаті за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (т. 1 а.с. 62, 93, 119-120, 124-125, т. 2 а.с. 69). Доказів повного або часткового погашення боргу відповідачами матеріали справи не містять.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» в спірний період здійснювало утримання будинку, в якому мешкають відповідачі, на підставі договору від 16 жовтня 2015 року, укладеного з КП «Сумижитло» СМР, який є чинним.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме така особа.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надання позивачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій підтверджується Актами приймання виконаних робіт за 2015-2017 роки (т. 1 а.с. 64-82, т. 2 а.с. 108-139).

Доводи апеляційної скарги про неналежне виконання позивачем обов`язків по утриманню будинків, споруд та прибудинкових території у спірний період, спростовуються Актом загального огляду житлового будинку по АДРЕСА_2 , від 14 квітня 2017 року, відповіддю Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради від 08 серпня 2017 року виконані всі заплановані роботи (поточний ремонт ізоляції трубопроводу опалення, наповнення пісочниці, поточний ремонт каналізації, поточний ремонт під`їздів № НОМЕР_2 та №3, поточний ремонт електричної мережі) (т. 1 а.с. 150, 198, 220, 221).

Доказів невиконання чи неналежного виконання позивачем робіт, за які нараховувалась плата, відповідачами суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини виконання, неналежного виконання чи невиконання певних робіт позивачем (поточний ремонт ізоляції трубопроводу опалення, наповнення пісочниці, поточний ремонт каналізації, поточний ремонт під`їздів № НОМЕР_2 та №3, поточний ремонт електричної мережі) не можуть підтверджуватись чи спростовуватись свідченнями мешканців будинку, який обслуговує ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ».

Згідно з частинами 1-5 статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді.

Однак, ОСОБА_1 та ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» у встановленому законом порядку акти-претензії в період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року не складались, доказів виклику представника ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» для підписання акта-претензії чи необґрунтованої відмови у підписанні такого акта-претензії відповідачем суду не надано. Натомість, між сторонами відбувалось листування з приводу виконаних позивачем робіт та відсутності протікань інженерних мереж (т. 1 а.с. 85-89).

Отже, обставини неналежного виконання чи невиконання позивачем обов`язків по утриманню будинку та прибудинкової території за спірний період, які за законом мають бути підтверджені відповідними актами-претензіями, відповідачем ОСОБА_1 не доведені.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність обов`язку оплати за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території з тих підстав, що між сторонами договір про надання таких послуг взагалі не укладався.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 та п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, в свою чергу споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком як для споживача, так і для виконавця за умови, якщо він відповідає типовому договору. Відмова від укладення договору в такому разі суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, яким, зокрема, згідно з частиною 2 статті 4 ЦК України є Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових території між сторонами не укладався, проте цивільні права та обов`язки виникли внаслідок дій сторін, що передбачені актами цивільного законодавства. Зокрема, позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових території, а відповідачі їх споживають та мають обов`язок оплачувати спожиті послуги за встановленими тарифами.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, сам по собі факт відсутності між сторонами у справі договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Відповідно до статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведення ремонту (частини 1, 3. 4 ст. 156 ЖК України).

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у квартирі, користуються всіма правами та несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями (ст. 160 ЖК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Отже, оплата за житлово-комунальні послуги позивачем нараховувалась щомісячно на підставі тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених відповідними рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради (т. 1 а.с. 15, 16-17, 18), а не на підставі договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових території.

Згідно зі статтю 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як учасники правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, не виконали свого обов`язку з оплати наданих ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Погоджується колегія суддів і з розміром заборгованості у сумі 3562,54 гривень, яку суд першої інстанції стягнув на користь позивача за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги правильність вищевказаних висновків не спростовують, а спрямовані на переоцінку доказів, яким суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи. Місцевий суд правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу відповідачів без задоволення, то відповідно до статті 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Відповідно до частини 6 статті 19, пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 14 травня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 11 жовтня 2019 року.

Головуючий І.В.Орлов

Судді: О.Ю.Кононенко

Т.А.Левченко