Справа № 339/387/17
Провадження № 22-ц/4808/999/19
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болехівського міського суду в складі судді Головенко О.С., ухвалене 11 червня 2019 року в м. Болехові Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 21 червня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання перенести септики-відстійники та дерева,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання перенести септики-відстійники та дерева.

Позовні вимоги мотивував тим, що його сусіди, подружжя Ваківих, які проживали по АДРЕСА_1 , весною 2005 року самочинно, з порушенням нормативних документів, без виготовлення проектної документації та дозволів встановили на близькій відстані від його будинку септики-відстійники. Зокрема, септики облаштовані з порушенням ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» на відстані менш ніж 15 метрів від його будинку. Вони не мають автономної системи очищення і негативно впливають на навколишнє середовище. Від септиків розповсюджується неприємний запах, а земля забруднюється каналізаційними відходами, що є перешкодою для вирощування рослин. За результатами перевірки приписами Держархбудконтролю ОСОБА_4. зобов`язано усунути вказані порушення до 23 та 30 вересня 2005 року. Також рішенням виконкому Болехівської міської ради від 25.09.2006 року №274 дозволено дружині відповідача перенести септик, зобов`язано виготовити проектно-кошторисну документацію, одержати дозвіл на виконання будівельних робіт та завершити їх в термін до двох місяців. Останньою цього не зроблено, септики-відстійники не перенесено. Приписом Держсаннагляду від 28.10.2006 року запропоновано припинити експлуатацію самовільно збудованих септиків. На цій підставі висновок Долинської санепідемстанції «Будівельний паспорт та будівництво, облаштування септиків» підлягав анулюванню, що також не було реалізовано. Крім того, відповідач весною 2017 року в порушення норм підпункту 4 п. 4.2.3 рішення Болехівської міської ради №32-12/11 від 29 листопада 2011 року «Про затвердження Правил благоустрою території м. Болехова» посадив 35 дерев туї на віддалі 25-30 см від спільної огорожі. Органом місцевого самоврядування його зобов`язано до 01.08.2017 року пересадити дерева на віддаль 2,5 м від сусідньої огорожі, однак таке рішення не виконано. З цих підстав, уточнивши позовні вимоги, просив зобов`язати ОСОБА_3 демонтувати три самовільно збудовані на його земельній ділянці септики-відстійники, а також перенести 35 дерев туї на визначену підпунктом 4 п 4.2.3 Правил благоустрою території м. Болехова віддаль від спільної огорожі на межі їх господарств.

В березні 2018 року ОСОБА_1 також звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , вимоги якого уточнила під час розгляду справи, про зобов`язання демонтувати облаштовані з

порушенням встановленого порядку та вимог нормативних документів каналізаційні септики, а також перенести дерева туї від спільної огорожі. Зазначила, що є власником будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 Власником сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_1 є відповідач. В 2005 році батько відповідача ОСОБА_4 з порушенням нормативних документів самочинно, без виготовлення проектної документації та дозволів встановив септики-відстійники на відстані 6,6 м від її будинку. Вказані конструкції облаштовані з порушенням ДБН, менш ніж за 15 м від вікон сусідніх садиб і від них поширюється неприємний запах. Внаслідок проведення перевірок за зверненнями її батька ОСОБА_2 . приписами начальника Держбудконтролю у 2005 році ОСОБА_4 . зобов`язано негайно зупинити експлуатацію септика-відстійника. Приписом головного державного санітарного лікар Долинського району від 28.10.2005 року визначена необхідність припинення експлуатації самовільно збудованого септика-відстійника. Вказане не реалізовано. Аналогічно не виконано батьками відповідача і рішення виконкому Болехівської міської ради від 25.09.2006 року про перенесення септика, натомість була виготовлена тільки проектно-кошторисна документація. На скаргу її батька, головний державний санітарний лікар Долинського району листом від 15.12.2006 року повідомив, що септик-відстійник розміщений всупереч вимог ДБН. На цій підставі відкликаний «Будівельний паспорт та будівництво, облаштування септиків», проте експлуатація відстійників не припинена.

Крім того, відповідач весною 2017 року в порушення вимог рішення Болехівської міської ради №32-12/11 від 29 листопада 2011 року «Про затвердження Правил благоустрою території м. Болехова» посадив 35 дерев туї на віддалі 25- 30 см від спільної огорожі. Як наслідок його зобов`язано до 1 серпня 2017 року пересадити туї на відстань 2,5 м від огорожі, що також не виконано. Вважає, що вказаними діями ОСОБА_3 порушує правила добросусідства.

Рішенням Болехівського міського суду від 11.06.2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 перенести на визначену підпунктом 4 п. 4.2.3 Правил благоустрою території м. Болехова відстань не менше ніж 2,5 метри 35 дерев (туї) від спільної огорожі на межі господарств по АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

При цьому суд вважав, що позивачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження самовільного облаштування відповідачем септиків-відстійників чи функціонування старого септику. Навпаки, письмові докази, зокрема висновок будівельно-технічної експертизи свідчать про те, що будівництво септика здійснено та узгоджується із державними будівельними і санітарними нормами. Ухвалюючи рішення в частині зобов`язання перенести дерева, суд виходив з обґрунтованості цих позовних вимог, оскільки туї висаджені з порушенням рішення органу місцевого самоврядування.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання ОСОБА_3 перенести септики-відстійники, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд не звернув увагу на приписи державного санітарного лікаря району від 26.10.2005 року та начальника інспекції Держархбудконтролю від 16.06.2006 року, в яких зазначено наявність на подвір`ї відповідача декількох септиків. Проте приписи не виконані, а ОСОБА_4 не притягнуто до відповідальності за самовільне влаштування конструкцій. За період експлуатації колодязі септика-відстійника викачувались особисто ОСОБА_4 за допомогою електромотора по каналізаційному шлангу та виливались на траву поруч з її будинком. Суд не дав належної оцінки і відповіді головного санітарного лікаря Долинського району від 31.07.2006 року, яким також підтверджено, що станом на 31.07.2006 року колодязів було не менше двох. Всупереч рішенню Болехівської міської ради про виготовлення проектно-кошторисної документації на облаштування септика-відстійника така не виготовлена, об`єкт в експлуатацію не прийнятий, а при відчуженні будинку позивачу не значиться як подарований. Крім того, головним державним санітарним лікарем 12.10.2006 року проект облаштування септика погоджено взагалі без дослідження об`єкта.

Аналогічно не враховано судом обставин, що встановлені в листі Головного державного санітарного лікаря Долинського району від 15.12.2006 року. Зокрема, що септик-відстійник розміщений всупереч вимог ДБН, споруджений самовільно, без проектної документації. На підставі цього висновок Долинської районної санепідемстанції від 12.10.2006 року по проекту «Будівельний паспорт на будівництво, облаштування септиків» замовником якого був ОСОБА_6 (батько відповідача) відкликається і підлягає анулюванню. Вказане рішення останній не оскаржував.

Одночасно зіславшись на п. 3.26 ДБН 360-92, згідно яких майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 метрів від вікон житлових будинків, суд проігнорував, що ці септики знаходяться на відстані 6,5 м від її будинку, 1,3 м від меж господарств та 2,5 м від АДРЕСА_1

На думку апелянта, не є достовірним доказом у цій справі і висновок експерта. Так, ним невірно витлумачено продуктивність септика, не вказано відстань старого септика до будинку, якими технічними засобами здійснювалася розкопка старого септика та хто її здійснював, не визначено технічними засобами цей септик тощо. Вважає, що висновки експерта та його показання, зокрема щодо глибини колодязя та об`єму каналізаційних стоків є суперечливими. Більше того, відстань розташування каналізаційних септиків з урахуванням їх продуктивності суперечить ДБН. Крім того, експертне дослідження проводилося у строк понад 90 днів, без необхідних на це повноважень.

Неналежно судом оцінено і показання свідка ОСОБА_7 - колишнього начальника інспекції Держархбудконтролю в м. Болехові про те, що місце розташування септика-відстійника з часу винесення перших приписів і до цього часу не змінювалось.

Відповідно апелянт вважає, що відмовляючи у задоволенні позову суд не врахував вимог ст. 12 ЗУ «Про охорону навколишнього природнього середовища» щодо обов`язку громадян не порушувати екологічні права та законні інтереси інших осіб, ст. 103 ЗК України про добросусідство, ст. 5 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо обов`язку виконувати розпорядження посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби.

Відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не подали.

В судовому засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 вимоги апеляційної скарги підтримали, а ОСОБА_9 - визнав, з наведених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищенаведене, думку учасників справи та необхідність дотримання судом строків її розгляду, колегія суддів відповідно до ст. 372 ЦПК України перешкод розглядові справи у зв`язку з його неявкою не вбачає.

Згідно положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ч.ч.1, 2 та 5 ст.263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в оскарженій частині відповідає цим вимогам закону, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи домогосподарства сторін по справі межують. Так, власником домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 Там зареєстрований та проживає її батько - ОСОБА_2 (а.с.191-193 т. 1). Власником сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.06.2010 року (а.с. 132-133 т.1).

За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства тощо.

Згідно зі ст. 152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З`ясовано, що вказаний спір, судове рішення з приводу якого оскаржується, виник в зв`язку із розміщенням на земельній ділянці відповідача септиків та триває давно, про що свідчать численні звернення ОСОБА_2 до різних контролюючих органів.

Так, за зверненням ОСОБА_2 . приписами начальника інспекції ДАБК В. Нідермаєра від 22 вересня 2005 року та від 16 червня 2006 року ОСОБА_4 (батька відповідача) зобов`язано негайно припинити експлуатацію септиків-відстійників до одержання дозволу на їх встановлення (а.с. 5-6 т. 1). Аналогічно останньому також запропоновано припинити експлуатацію самовільно збудованого септика-відстійника і приписом державного санітарного лікаря Долинської санітарно-епідеміологічної станції від 28 жовтня 2005 року

(а.с.7 т. 1).

З відповіді головного державного санітарного лікаря Долинського району І.Шеремети №03-27/735/80 від 31 липня 2006 року на заяву ОСОБА_6 вбачається, що припис санітарної служби щодо припинення експлуатації самовільно збудованого септика-відстійника виконано в частині ліквідації випуску стоків в придорожню канаву, септик накрито герметичними кришками. Порушень санітарно-гігієнічних норм і правил відносно септика щодо розміщення його та сусіда криниці не виявлено. Також повідомлено, що за результатами проведених в грудні 2005 року за заявою ОСОБА_2 лабораторних досліджень питної води з його криниці встановлено, що питна вода відповідає гігієнічним вимогам щодо неї. Не виявлено при цьому погіршення показників, які б вказували на забруднення органічного походження, а також патогенної флори. Вода такої якості придатна для питних та господарських потреб (а.с. 117 т. 1).

Рішенням виконкому Болехівської міської ради від 25 вересня 2006 року №274 ОСОБА_6 , матері відповідача, дозволено перенести септики за погодженням санітарно-епідеміологічної служби. Зобов`язано виготовити проектно-кошторисну документацію на їх облаштування, одержати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції держархбудконтролю та завершити роботи до 2-ох місяців. Також попереджено, що здійснення будівельних робіт без дозволу інспекції або здійснення робіт, які не вказані в дозволі, вважається самовільним будівництвом та тягне за собою відповідальність за законом (а.с. 9 т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання цього рішення ОСОБА_6 виготовлено проект розміщення господарських будівель на ділянці та технічну документацію, отримано дозвіл на виконання будівельних робіт Інспекції ДАБК виконавчого комітету Болехівської міської ради. Висновком Долинської райсанепідемстанції №189 на проект будівництва №10 від 12 жовтня 2006 року встановлено, що проект розміщення септика відповідає вимогам діючих будівельних норм і правил (а.с. 109-116,130-131 т. 1).

Що стосується посилань апелянта на погодження проекту будівельного паспорта без дослідження об`єкта, то вони є неспроможними та не стосуються правомірності видачі технічної документації.

За положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст. 76 ЦПК України).

При цьому докази у справі повинні бути належними, достовірними та достатніми. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Судом першої інстанції повно досліджено обставини справи та правильно встановлено, що після виконання припису санітарної служби будь - яких застережень щодо незаконності розміщення септиків на території домоволодіння відповідач ОСОБА_10 не отримував.

Натомість, Болехівською міською радою 25.05., 05.07. та 11.08.2017 року на неодноразові звернення позивача ОСОБА_2 з приводу цього питання надавались письмові відповіді. За їх змістом септики встановлені відповідно до рішення Болехівської міської ради №276 від 25 вересня 2006 року, будівельного паспорта на їх облаштування від 04.10.2006 №10, позитивного висновку Долинської санепідемстанції від 12.10.2006 року №189 та дозволу інспекції ДАБК про дозвіл на початок виконання будівельних робіт від 16.10.2006 №133. Та що згідно таблиці 3.2* ДБН 360-92** відстань до житлового будинку від септика продуктивністю 1 м куб/добу допускається приймати 5 м (а.с. 13, 14, 24 т.1).

Як передбачено частиною 1 статті 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів тощо зобов`язані дотримуватися вимог санітарного законодавства.

Згідно затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44 Державних будівельних норм 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (пункт 3.25а) відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм, але не менше протипожежних норм. При цьому, відстань від житлового будинку та літньої кухні до септика продуктивністю до 1 м3/добу встановлено 5 метрів, а продуктивністю від 1 до 3 м3/добу - 8 метрів.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на лист санепідемстанції від 15.12.2006 року щодо відкликання висновку Долинської райсанепідемстанції від 12.10.2006 року №189 по проекту №10 «Будівельний паспорт на будівництво, облаштування септиків», замовник ОСОБА_6 , в результаті чого він підлягає анулюванню (а.с. 8 т.1), не заслуговує на увагу. Ця обставина сама по собі не свідчить про скасування технічної документації чи дозволу на початок будівництва на встановлення каналізаційних конструкцій. Більше того, у вказаному листі зазначено про порушення п.3.26 ДБН 360-92**. Тоді як при розгляді справи продуктивність септиків встановлена 0,63 м3 і суд керувався п. 3,25а* ДБН, відповідно до яких дозволено відстань до житлового будинку від септика продуктивністю 1 м куб/добу - 5 м.

Крім того, відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 23.10.2018 року, призначеної за клопотанням позивача-апелянта, септик-відстійник відносно експлуатації якого у 2005-2006 роках здійснювались приписи відповідальних служб, знаходився на межі з будинкковолодінням № АДРЕСА_2 , між житловими будинками садиб, навпроти внутрішніх від дороги кутів та стін житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Разом з тим, зазначено, що на час проведення огляду цей септик не експлуатується, він засипаний землею, а зверху знаходиться трав`яний покрив. Також експерт встановив факт перенесення з внутрішньої території на край садиби, тобто до огорожі з вулицею, та облаштування в господарстві ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 25.09.2006 року №274 трьох каналізаційних септиків-відстійників ,які експлуатуються по даний час у відповідності до будівельного паспорта (а.с. 22-27 т.2).

Експертом встановлено дотримання відстаней у розташуванні каналізаційних септиків з врахуванням їх продуктивності (об`єму в метрах кубічних), розташування до межі земельної ділянки (паркану) будинковолодіння та житлового будинку по АДРЕСА_2 , що відповідає санітарним нормам згідно вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень». Зокрема, що продуктивність каналізаційного септика становить менше 1-го м3/добу, тому у відповідності до вимог таблиці 3.2а* ДБН 360-92** відстань від септика до житлового будинку повинна становити не менше 5-ти метрів. Фактична відстань до житлового будинку позивача 6,5 м, а до криниці - 20,65 м.

Більше того, експертом Бочуляком Р.П. в судовому засіданні 18.02.2019 року надавались пояснення з приводу проведеної ним експертизи (а.с.115-122 т.2). Також додані детальні письмові пояснення від 26.12.2018 року, зокрема щодо розрахунку фізичного об`єму септика-відстійника та продуктивності каналізаційної системи, відкликання висновку Долинської райсаніпедемстанції від 12.10.2006 року, строку виконання експертного дослідження тощо (а.с. 201-207 т.2).

Клопотання про призначення у справі повторної чи додаткової експертизи позивачами заявлено не було, незважаючи на неодноразові роз`яснення судом такого права. Відтак, доводи апеляційної скарги щодо недостовірності експертного висновку носять характер припущень, не підтверджених належними доказами, та не приймаються до уваги.

Що стосується порушення строків проведення експертизи, на які вказує апелянт, то з приводу вказаного факту експертом і представником Мінюсту України надано пояснення, зокрема щодо значної завантаженості та неможливості вчасного на протязі 90-та днів проведення експертизи (а.с. 99-100 т.2).

Посилання ж на те, що суд не надав належної оцінки п.3.26 ДБН 360-92** колегія суддів відхиляє. При вирішенні спору судом правильно застосовані положення п. 3.25а* ДБН 360-92**, оскільки продуктивність каналізаційного септика складає менше 1-го м3/добу. Пункт 3.26 стосується розташування майданчиків для компосту, дворових вбиралень та очисних споруд каналізації. Разом з тим, в дозвільній та проектній документації спірні об`єкти визначені саме як каналізаційні септики.

З огляду на це безпідставними є доводи апелянта- позивача ОСОБА_1 про те, що старий септик і надалі використовується відповідачем після винесення приписів. Її посилання на показання свідка ОСОБА_11 про те, що старі септики не переносились, не заслуговують на увагу, оскільки останнім висловлено своє припущення щодо цього. Натомість, за змістом ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Посилання апелянта, що колодязі септика-відстійника викачуються ОСОБА_4 за допомогою електромотора по каналізаційному шлангу та виливаються на траву поруч з будинком апелянта є недоведеними, про що зазначав суд першої інстанції. Більше того, підтвердження вказаного не може бути виключною підставою для демонтажу конструкцій.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов вірного переконання, що септики в господарстві ОСОБА_3 збудовані на підставі рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 25 вересня 2006 року, а їх розташування, виходячи з продуктивності таких, відповідає санітарно-гігієнічним вимогам. Відповідно, оскільки позивачем ОСОБА_1 не представлено, а судом не здобуто, доказів порушення відповідачем її законних прав та інтересів внаслідок облаштування відповідних септиків, місцевий суд обгрунтовано з цих підстав відмовив у задоволенні її позовних вимог в цій частині.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до переоцінки досліджених доказів, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування ухваленого в справі рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Болехівського міського суду від 11 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови виготовлено 23 вересня 2019 року