Суддя Глібко О. В.
Провадження № 2/644/163/19
04.10.2019
04 жовтня 2019 року
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Глібко О.В., при секретарі - Книшенко А.С., за участю представника позивача- Захарова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В провадження суду на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2018 року надійшла справа за зазначеним позовом.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «РАНТЬЕ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, вчинений 30.01.2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 78.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.04.2017 р. відділом Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 53814927.
За час дії кредитного договору, вона намагалась виконувати його умови належним чином, але життєві обставини змусили її звернутися до Публічного акціонерного товариства «Ідея банк» за реструктуризацією виниклої заборгованості, в період переговорів було вчинено виконавчій напис, про вчинення якого вона дізналась лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а також про те, що її кредитний договір було переуступлено іншій компанії.
Також зазначає, що вона не могла знати ні прізвище нотаріуса, який вчиняє виконавчий напис, ні суми, які стягуються з неї, ні періоду за який суми стягуються, тобто була позбавлена права надіслати нотаріусу свою згоду чи незгоду з сумами заборгованості які були зазначені у виконавчому написі.
Таким чином, станом на дату вчинення оскаржуваного виконавчого напису, кредитний договір, вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, тому вона вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, так як він вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України.
Представник ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» у судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, до якого додано копію Договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 р. Згідно п.1.1 Договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 р., ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» відступає (передає у власність) новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ», з 28 лютого 2017 р. права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування). Крім того, ТОВ «ФК «СЕРЕТ» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС».
Крім того, у відзиві зазначено, що при вчиненні виконавчого напису, приватний нотаріус діяв правомірно, у відповідності з законодавством України, зокрема, згідно Закону України "Про нотаріат", главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Також, на думку представника заборгованість, щодо якої вчинено виконавчий напис, є безспірною, так як ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» подано для вчинення виконавчого напису документи, передбачені переліком, а незгода боржника із сумою заборгованості не свідчить про наявність спору та відсутність безспірності.
Щодо твердження позивача про те, що станом на дату вчинення виконавчого напису п. 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів був нечинний, зазначив, що не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, внаслідок чого така втрачатиме чинність в загальному порядку, а саме відповідно до порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 року № 32/5. У зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Третя особа приватний нотаріус Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явився, подав пояснення до позовної заяви, в яких вказував, що при вчиненні виконавчого напису, він діяв правомірно, у відповідності з законодавством України, зокрема, згідно Закону України "Про нотаріат", главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Вказував, що вчинення виконавчого напису це нотаріальна дія яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Йому було надано всі необхідні та передбачені законодавством України для вчинення виконавчого напису документи. Твердження позивача на те, що у нього були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису є хибними та не відповідають дійсності, так як постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» є чинною. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.
Представник Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовну заяву, просив задовольнити з підстав, викладених у ній.
Ухвалою суду від 13.09.2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 04.12.2018 року справа призначена до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 20.03.2019 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 , залучено до участі у справі у якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ».
Ухвалою суду від 19.04.2019 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 , залучено до участі у справі у якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС».
Ухвалою суду від 06.06.2019 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 , замінено відповідача- Товариство з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «РАНТЬЕ», співвідповідача- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС».
В судове засідання представник відповідача ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши докази та матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
25.04.2017 року відділом Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 53814927. (а. с. 8)
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова КЦС ВС від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15).
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Згідно договору факторингу № 30/09-1 від 30.09.2016 р., право вимоги за Кредитним договором від Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ».
Відповідно до Договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 р. ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» відступає (передає у власність) новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ», з 28 лютого 2017 р. права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування).
ТОВ «ФК «СЕРЕТ» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС».
В обґрунтування позовних вимог позивачка та її представник посилаються на відсутність законодавчих підстав для вчинення виконавчого напису.
Так, згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (із змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу".
До п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".
Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент винесення зазначених судових рішень, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Доводи ТОВ «ФК «Рантьє» про те, що моментом втрати чинності постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 є його виключення з державного реєстру нормативних актів, відповідно до Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 року № 32/5 є безпідставними.
Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Таким чином виконавчий напис нотаріуса здійснено з порушеннями чинного законодавства, оскільки зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 30.01.2017 року застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі.
Крім того, заперечення позивачкою обґрунтованості нарахованої і стягнутої на підставі оскаржуваного виконавчого напису суми боргу, свідчить про наявність спору у правовідносинах між сторонами.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить о висновку, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999р., оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому не підлягає виконанню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 133, 141, 258-259, 264, 265, 280 ЦПК України, 15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. № 296/5, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, суд -
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, вчинений 30.01.2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 78.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлений 11.10.2019 року
Суддя: О. В. Глібко