Справа № 203/2851/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Казака С.Ю.,

при секретарі - Дикаленко А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони з 01 червня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього місяця сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, причиною чого стали різні життєві погляди подружжя на шлюб та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, що негативно впливає на виховання дитини, яка наразі проживає з відповідачем. Спору про поділ спільного майна та місце проживання дитини між сторонами немає. Позивач вважає, що родина розпалась остаточно і не може бути відновлена.

В підготовче засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Разом з цим сторони подали до суду письмові заяви, в яких просили здійснити розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач в своїй заяві наполягала на задоволенні позову в повному обсязі, а відповідач не заперечував проти задоволення позову, визнавши його, просив після розірвання шлюбу його прізвище не змінювати. При цьому визнання відповідачем позову, з огляду на його зміст, заявлені позовні вимоги та суб`єктний склад учасників розгляду справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами ст.200 ч.ч.3, 4, ст.211 ч.3, ст.206 ч.ч.1, 4, ст.247 ч.2 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а також вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В підготовчому засіданні встановлено, що 01 червня 2013 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №191, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 01 червня 2013 року серія НОМЕР_1 , а також копіями паспортів сторін (а.с.4-5, 7, 10).

10 липня 2014 року у сторін народилась спільна дитина - син ОСОБА_3 , про що 16 липня 2014 року складено відповідний актовий запис за №454, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 16 липня 2014 року (а.с.9).

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України з огляду на визнання відповідачем позову, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично вже припинені і більше не відновлювались, подружжя на даний час більше місяця проживає окремо, не підтримує достатньо тісних стосунків, спільного господарства не веде, а спір про місце проживання дитини, яка наразі проживає з позивачем, між сторонами відсутній, як і спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, різні інтереси і погляди на обов`язки подружжя в сім`ї, що негативно впливало на шлюбні відносини і виховання дитини, зробивши шлюб в кінцевому рахунку неможливим. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін продовжить проживати з позивачем.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється і на підставі шлюбу.

Нормами ст.ст.24, 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання.

За змістом ст.ст.105-107, 109, 110 СК України така форма припинення шлюбу як його розірвання у випадку наявності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, небажання подружжя за обопільною згодою подати до суду заяви про розірвання шлюбу - можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду, яким задоволено позов про розірвання шлюбу і яке набрало законної сили, засвідчує факт розірвання шлюбу.

У відповідності до норми ст.112 СК України з метою встановлення наявності підстав для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично вже припинені значний час та більше не відновлювались, сторони проживають весь цей час окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, а відповідач підтримує в цьому позивача, визнаючи позов, враховуючи інтереси кожного з подружжя та їх спільної дитини, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Крім того, приймаючи до уваги, що відповідачем в тексті заяви про розгляд справи за його відсутності і визнання позовних вимог висловлено намір не змінювати своє теперішнє прізвище на дошлюбне, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, ст.ст.10, 294 ЦПК України прізвище відповідача, змінене ним при реєстрації шлюбу з позивачем, після розірвання шлюбу залишити незмінним - « ОСОБА_1 ».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, які складаються зі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 768,4 гривень (а.с.1), керуючись положеннями ст.ст.133, 141, 142, 264 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 384,2 гривень, а також повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду із даним позовом, тобто судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 24, 56, 104-106, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст.4-7, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 211, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ), зареєстрований 01 червня 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №191, - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 , яке було змінено ним під час укладення шлюбу, після розірвання шлюбу залишити без змін - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ), судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при подачі до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовної заяви згідно квитанції №0.0..1 від 07 серпня 2019 року, а саме повернути судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 11 вересня 2019 року.

Суддя С.Ю. Казак