Справа № 310/1357/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором займу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором займу.

Позов мотивує тим, що 20 серпня 2017 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, а саме відповідач під розписку позичив у нього гроші, які і досі не повернув. Згідно розписки загальна сума боргу складає 60000 доларів США. Позивач вказав, що першу частину боргу у розмірі 36000 доларів США ОСОБА_3 A.B. зобов`язався повернути 15 листопада 2018 року, іншу у розмірі 24000 доларів США - 15 квітня 2019 року. Однак, строк на повернення 36000 доларів США сплинув, гроші відповідачем не повернуто. Разом з тим, ОСОБА_1 вказав, що умовами письмової розписки передбачено зобов`язання на випадок невиконання її умов, тобто у разі не повернення боргу, а саме сплата 1% пені за кожен прострочений день. ОСОБА_4 на телефонні дзвінки відповідає не завжди, на усні прохання про повернення коштів не реагує, вирішити спір у добровільному порядку не вдалося. 25 січня 2019 року на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою повернути всю суму коштів, а саме 60000 доларів США та пеню за прострочку їх повернення у строк до 05 лютого 2019 року, однак відповідач вимогу проігнорував та грошові кошти не повернув. Прострочена сума- 1% пені за неповернення 36000 доларів США у період з 16 листопада 2018 року по 11 лютого 2019 року складає 360 доларів США за кожен день прострочки. Таким чином, сума пені складає 31680 доларів США, строк виконання зобов`язання закінчився, але відповідач не виконав умови договору і не повернув 36000 доларів США. Оскільки відповідач не виконує належним чином умови договору і не повертає 36000 доларів США, тому з відповідача підлягає стягненню повна сума заборгованості за договором позики в розмірі 60000 доларів США та пені у розмірі 1% за кожен прострочений день, що складає 31680,00 доларів США, а всього сума коштів у розмірі 91680,00 доларів США.

В судове засідання позивач не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Згідно оригіналу розписки від 20.08.2017 року ОСОБА_2 взяв у позивача в борг грошові кошти у розмірі 60000 доларів США з зобов`язанням повернення частини боргу у розмірі 36000 доларів США - 15 листопада 2018 року, іншу частину коштів у розмірі 24000 доларів США - 15 квітня 2019 року. Судом з`ясовано, що строк повернення частини боргу у розмірі 36000 доларів США коштів вже сплинув, але відповідачем борг повернуто не було. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду такої самої якості, що були передані йому) у строк та в порядку, що встановлюється договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно умов розписки у разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 Цивільного кодексу України. За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у

гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті. Зазначена правова позиція викладена у Постанові ВСУ по справі № 6-1063цс17 від 1 листопада 2017 року. Разом з тим, позивачем судові наданий розрахунок пені, згідно якого прострочена сума 1% пені за неповернення 36000 доларів США у період з 16 листопада 2018 року по 11 лютого 2019 року складає 360 доларів США за кожен день прострочки та за 88 днів становить 31680,00 доларів США. В ході судового розгляду встановлено, що строк виконання зобов`язання закінчився, але відповідач не виконав умови договору і не повернув позивачу 36000 доларів США. Оскільки, відповідач не виконує належним чином умови договору і не повертає 36000 доларів США, тому вимоги про стягнення відповідача повної заборгованості за договором позики в розмірі 60000 доларів США та пені розмірі 1% за кожен прострочений день, що складає 31680,00 доларів США., підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 9605,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором займу, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 20 серпня 2017 року у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США та пеню за прострочення повернення коштів у встановлений строк у розмірі 1% за кожень день, що складає 31680 (тридцять одну тисячу шістсот вісімдесят) доларів

США, а всього загальну суму коштів у розмірі 91680 (дев`яносто одну тисячу шістсот вісімдесят) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень), 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач- ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 10 жовтня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова