Справа № 761/5123/17
провадження №2/457/41/19
УХВАЛА

12 вересня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Марчука В.І.

при секретарі Мазурика В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна.

04.05.2018 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна прийняти до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судові засідання неодноразово відкладалися через неявку сторін.

В подальшому судове засідання призначено на 16.00 год. 12.08.2019 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися та не повідомили причини своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, підтвердженням чого є розписка представника позивача та протокол судового засідання від 29.05.2019 року. Позивачем та його представником заява про розгляд справи у їх відсутності не подавалась.

Розгляд справи відкладено на 11-00 год. 12.09.2019 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися та не повідомили причини своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, підтвердженням чого є телефонограма від 12.08.2019 року.

До суду поступило клопотання від 11.09.2019 року, заявником якого є представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Відповідно до даного клопотання ОСОБА_4 просить суд, підготовче судове засідання по справі №761/5123/17 для можливості реалізації своїх прав ОСОБА_1 на цій стадії не завершувати; проводити розгляд даної справи №761/5123/17 без участі повноважного представника ОСОБА_1 . Дане клопотання заявником не підписане.

Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч.4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки клопотання від 11.09.2019 року не підписане представником заявника та подано без додержання вимог частини другої статті 183 ЦПК, суд вбачає підстави для повернення даного клопотання заявнику без розгляду.

12.09.2019 року відповідачем ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, судом належним чином повідомлено позивача та його представника про час та місце судових засідань, однак останні 12.08.2019 року та повторно 12.09.2019 року в судові засідання не з`явилися, тобто фактично самоусунулися від виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Разом з тим, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як зазначено вище, позивач та його представник до суду двічі (12.08.2019 року та 12.09.2019 року) не з`явилися. Будь-яких доказів, які б підтверджували поважність причин неявки в судове засідання суду не подали.

За таких обставин, суд, з врахуванням ст. ст. 13, 44 ЦПК України, вважає за необхідне зазначити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Принципи цивільного процесу змагальність та диспозитивність надають кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

З системного аналізу частини 5 статті 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу. Дії суду залежать від дій позивача.

Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача є конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд повинен з`ясовувати причини неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Як зазначено вище, за ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах, зокрема, змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст. 13, 44 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно.

Отже, позивач та його представник повинен був цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, однак в судові засідання повторно не з`явився та причин неявки не повідомив.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, оскільки позивач, незважаючи на тривалий час перебування справи на розгляді в суді, у судове засідання повторно не прибув, доказів поважності причин неявки суду не надали, із заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не зверталися, а за відсутності позивачів розгляд справи з урахуванням її обставин є неможливий, а відтак позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Розяснити позивачу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене та керуючись 131, 223, 257, 258, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання представник ОСОБА_1 Блажкевського ОСОБА_5 від 11.09.2019 року повернути заявнику без розгляду.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. І. Марчук