Справа № 426/3865/19
УХВАЛА

іменем україни

12 вересня 2019 року

Сватівський районний суд Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

за участю секретаря судового засіданн Гапич К.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша Сватівська державна нотаріальна контора,-

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша Сватівська державна нотаріальна контора.

Ухвалою суду від 30.05.2019 відкрито провадження у справі.

04.07.2019 до суду поштовим відправленням надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_3 , в якій вона просить суд поновити їй строк на подання зустрічної позовної заяви, визнавши причину його пропуску через хворобу поважною та прийняти до спільного розгляду з первісним позовом.

Під час підготовчого судового засідання представник відповідача адвокат Акользіна М.В. та відповідач ОСОБА_3 наполягають на поновленні строку на подання зустрічної позовної заяви, вважають причину його пропуску через хворобу поважною та наполягають на прийняті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

Позивач у справі ОСОБА_1 та його представник адвокат Пономаренко Н.М. вважають, що відсутні підстави для поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дійшов наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

З матеріалів справ вбачається, що ухвалою суду від 30 травня 2019 року відкрито провадження по справі, вирішено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 39). Ця ухвала була отримана особисто ОСОБА_3 06.06.2019 (а.с. 46).

В ухвалі суду визначено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Також в цій ухвалі зазначено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строк на подання відзиву.

У даному випадку, відповідач ОСОБА_3 повинна була подати відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву по 21 червня 2019 року включно. Фактично зустрічна позовна заява була подана 26 червня 2019 року (а.с. 128).

Відповідно до даних довідки №27 від 24.06.2019, ОСОБА_3 дійсно знаходилася на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря з 21.06.2019 року по 25.06.2019 (а.с. 62).

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що в період з моменту отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі до 21.06.2019 року у неї не існували поважні причини щодо подання відзиву та зустрічного позову. Її представник пояснила, що ОСОБА_3 звернулася до неї за правовою допомогою приблизно 18 червня 2019 року.

Таким чином судом з`ясовано, що в період з моменту отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі до 21.06.2019 року у ОСОБА_3 не існувало жодної поважної причини для подання відзиву та зустрічного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тобто, зустрічний позов подано ОСОБА_3 з суттєвим порушенням вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч. 1ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Оскільки зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 подала лише 26 червня 2019 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 193 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення зустрічної позовної заяви.

При цьому суд вважає, що поновленню пропущений строк на подачу зустрічного позову не підлягає, так як будь-яких поважних причин ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не навели.

Зазначаючи про знаходження ОСОБА_3 на амбулаторному лікуванні в період з 21.06.2019 по 25.06.2019, у зв`язку з чим вона не мала можливості скористатись правовою допомогою, суд вважає, що це не є поважною причиною пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви, оскільки період лікування охоплює лише один день наданого терміну для подання заяви. При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 звернулася за правовою допомогою 18.06.2019, що підтвердив її представник в судовому засіданні, і ці обставини не перешкоджали представнику адвокату Акользіній М.В. своєчасно подати відзив та зустрічний позов. Будь-яких перешкод цьому адвокат Акользіна М.В. суду не назвала.

Інших доводів щодо поважності причин вчасно подати відзив та зустрічний позов відповідач та її представник суду не навели.

Керуючись ст. 126, 127, 193, 194 ЦПК України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_3 в поновлені строку на подання зустрічної позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша Сватівська державна нотаріальна контора, визнавши неповажною причину пропуску.

Залишити без розгляду зустрічну позовну заяву з доданими до неї матеріалами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка