Справа № 203/3194/19
УХВАЛА

03 жовтня 2019 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов.

На запит суду в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України підтверджено реєстрацію відповідача за зазначеною в позовній заяві адресою, що відноситься до Центрального (Кіровського) району м.Дніпро.

Таким чином, вказана справа підсудна Кіровському районному суду м.Дніпропетровська.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.14 Сімейного кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як роз`яснено в п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюється.

Отже, виходячи із змісту наведених норм Сімейного кодексу України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

З позовної заяви вбачається, що остання від імені позивачки подана та підписана адвокатом Кожевніковим О.М.

Пунктом 1 ч.4 ст.185 ЦПК України встановлено, що позовна заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням наведеного, позовна ОСОБА_1 , подана в інтересах останньої та підписана адвокатом, підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, що не перешкоджає позивачці повторно звернутись до суду з аналогічною позовною заявою особисто.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивачці слід повернути сплачений при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.185,258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., перерахований згідно квитанції №58337 від 02 вересня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, якщо інше не передбачено ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.Ю.Казак