КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/1344/17 Головуючий у І інстанції - Трусова Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Покраси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» , треті особи приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності та скасування обтяжень ,-

встановив:

У січні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ліквідатора публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 та скасування накладених не неї обтяжень.

В ході розгляду справи позивач доповнив позов новими підставами та уточнив найменування відповідача вказавши, що позов заявлено до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»/Позов та заява про уточнення позовних вимог обґрунтовані наступним.

01.08.2007 року між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрсибБанк» було укладено кредитний договір № 0, на підставі якого ОСОБА_5 отримала кредит в сумі 60 956 євро. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник передала банку в іпотеку належні їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

31.03.2011року суд ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 солідарно на користь АКІБ «УкрсибБанк» заборгованості за кредитним договором. Після набрання вказаним рішенням законної сили право вимоги за кредитним договором № 0 АКІБ «УкрсибБанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Єдиним її спадкоємцем є малолітній син ОСОБА_2

06.06.2013року нотаріус виніс постанову про відмову у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на квартиру, які перебувають у відповідача.

Отже позивач не має можливості набути право власності на спадкове майно в порядку, передбаченому цивільним законодавством, і єдиним можливим способом захисту порушеного права є звернення до суду з позовом про визнання права власності.

В порядку спадкування до ОСОБА_2 перейшло як майно, так і боргові зобов`язання спадкодавця. Законодавством визначена єдина можлива процедура задоволення вимог кредитора - шляхом звернення до спадкоємців із вимогою про погашення боргу в шестимісячний строк. Відповідач дізнався про смерть позичальника 26.07.2013, проте у встановлений законом строк вимогу до спадкоємця не пред`явив, а відтак він не має права вимагати від спадкоємця виконання зобов`язань спадкодавця.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2015 суд відмовив ПАТ «Дельта Банк» у зверненні стягнення на предмет іпотеки, визнанні права власності на квартиру, зобов`язанні вчинити дії та виселенні з тих підстав, що банк пропустив строк звернення до суду з позовом без поважних причин.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2018суд визнав договір іпотеки припиненим.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м. Скасувано записи про державну реєстрацію обтяжень та державну реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що були внесені на підставі договору іпотеки від 01.08.2007, видавник: Чернокур О.М .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу. Просило, скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що оскаржуване рішення не ґрунтується на засадах верховенства права є незаконним і не обґрунтованим. Зазначає в апеляційній скарзі, що в основу оскаржуваного рішення лягло,що АТ «Дельта Банк» як кредитор не надіслав до спадкоємця в шестимісячний строк вимогу про погашення боргу, а тому на думку суду першої інстанції АТ «Дельта Банк» позбавлений права вимоги. Проте апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції , що згідно ч.1ст.1281 ЦК України , спадкоємці зобовязані повідомити кредитора про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. Звертають увагу, що в кредитному договорі від 01.08.2007 року відсутні будь-які повідомлення від спадкоємців, а також нотаріуса за місцем відкриття спадщини та на те, що вони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Зазначають, що у позивача пропущено строки для оформлення спадщини та зауважують на тому, що договір іпотеки не припинено.

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив , що заперечує проти апеляційної скарги та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що апелянт свідомо приховує від апеляційного суд вже досліджені іншими судами та встановлені докази, а суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про задоволення позову та , що також знайшло своє відображення в ухваленому рішенні. Зазначає. Що суд першої інстанції в повному обсязі об`ективно дослідив надані позивачем докази.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

01.08.2007 року між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрсибБанк» було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав кредит в іноземній валюті в сумі 60956 євро, що станом на дату укладення договору згідно курсу НБУ становить 420215,73 грн.

01.08.2007 року між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрсибБанк» укладено договір іпотеки № 60217, предметом якого виступала квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м., що належала ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності.

Від шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_2 .

У зв`язку з порушенням ОСОБА_5 умов кредитного договору щодо оплати за користування кредитними коштами АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2011 позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 як з позичальника та з ОСОБА_1 як з поручителя солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 946251,51 грн. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а усього 948071,51 грн.

Вищевказане рішення набрало законної сили, проте стягувач не звернув його до примусового виконання.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за договором № 0, укладеним 01.08.2007 з ОСОБА_5

За заявою ПАТ «Дельта Банк» державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві було відкрите виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, проте ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2013 по цивільній справі № 753/8599/13 дії державного виконавця щодо відкриття виконавчих проваджень № 37389345 та № 37389530 визнано протиправними та скасовано постанову про відкриття вказаних виконавчих проваджень.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.Єдиним її спадкоємцем є малолітній син ОСОБА_2 .

За заявою ОСОБА_1 , поданою в інтересах малолітнього сина, Сьомою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 455 щодо майна померлої ОСОБА_5

06.06.2013 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову ОСОБА_1 , що діє від імені малолітнього сина ОСОБА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

26.07.2013 року є днем, коли відповідач дізнався про смерть позичальника ОСОБА_5 , протягом шести місяців з дня, коли кредитор дізнався про смерть боржника, ПАТ «Дельта Банк» вимогу до спадкоємців не пред`явив.

Зазначені обставини встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2015 у цивільній справі № 753/7827/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на квартиру, зобов`язання вчинити дії, виселення та зняття з реєстрації, яке набрало законної сили.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2018 у цивільній справі справі № 753/11450/17 за позовом ОСОБА_1 , що діяв в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до ліквідатора ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. визнано припиненим договір іпотеки № 60217 та скасовано заборону на відчуження предмета іпотеки, накладену 01.08.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокуром О.М.

Ухвалюючи вищевказане рішення, суд виходив із того, що оскільки договір іпотеки припинений, а неповнолітній ОСОБА_5 успадкував майно, яке було обтяжено іпотекою, суд позов задовольнив у спосіб визнання права власності, оскільки позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку за відсутності правоустановчих документів на квартиру.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

За приписом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Судом встановлено, що заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_5 не залишила, а відтак право на спадкування одержали спадкоємці за законом.

Спадкоємцями ОСОБА_5 за законом першої черги є її син ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не скористався правом на прийняття спадщини шляхом подання нотаріусу відповідної заяви у встановлений ч. 1 ст. 1269 ЦК України строк, а відтак право на спадкування усього належного спадкодавцю майна, зокрема, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , одержав малолітній (зараз - неповнолітній) ОСОБА_2

Ч. 4 ст. 1268 ЦК України визначає, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно зі ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців посвідчується свідоцтвом про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України), отримання якого є правом спадкоємця, водночас норма ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Одним з основних конституційних прав людини є право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст. 41 Конституції України), яке знайшло своє закріплення у ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Як установив суд, ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на успадковану його сином квартиру, проте нотаріус відмовив у його видачі з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Такі дії нотаріуса узгоджуються з положеннями п. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З пояснень позивача вбачається, що відповідач як іпотекодержатель утримує у себе оригінал свідоцтва про право власності на житло і не надає його для оформлення свідоцтва про право на спадщину.

Вказана обставина відповідачем не спростована, а відтак саме ПАТ «Дельта Банк» повинен відповідати за даним позовом.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 ЦК України).

Відповідач посилається на пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні з даним позовом, проте ці доводи не ґрунтуються на законі, оскільки вимоги заявлені в інтересах неповнолітньої особи, а норма ч. 4 ст. 261 ЦК України встановлює, що у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи, позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.

Отже зважаючи на те, що неповнолітній ОСОБА_2 після смерті матері на підставі закону успадкував квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , але не може отримати правовстановлюючий документ на неї, і, відповідно, реалізувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна, та враховуючи, що іншим шляхом захистити його право на отримання спадщини неможливо, вимоги про визнання права власності на успадковане майно суд першоїінстанції визнавобґрунтованими і доведеними та задовольнив позовні вимоги.

За приписом ч. 2 ст. 593 ЦК України у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 17.08.2016 № 66030436 вбачається, що до вказаних реєстрів внесені записи про іпотеку та обтяження спірної квартири, а саме:

-номер запису про іпотеку: 5260772 (спеціальний розділ); дата та час державної реєстрації: 07.04.2014 07:40:44; державний реєстратор: ОСОБА_3 , Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення іпотеки: договір купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер 2949, 2950, виданий 08.12.2011, видавник: приватний нотаріус КМНО Шевченко Д.Г.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12210564 від 07.04.2014 07:41:17, приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ;

-номер запису про обтяженнь :5260573 (спеціальний розділ); дата та час державної реєстрації: 01.08.2007 11:18:18; державний реєстратор: приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер: бн, виданий 01.08.2007, видавник: Чернокур О.М. , договір купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер 2949, 2950, виданий 08.12.2011, видавник приватний нотаріус КМНО Шевченко Д.Г.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12210573 від 07.04.2014 07:49:30, приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; вид обтяження: заборона на нерухоме майно.

Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» та Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5, наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна є підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням вказаного майна, а підставою для внесення записів про скасування державної реєстрації прав (обтяжень), є, зокрема, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що іпотека не припинена не можуть бути узяті до уваги, оскільки вони спростовуються рішенням Дарницького районного суду від 10 травня 2018 року, яким було задоволено позов ОСОБА_1 який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ПАТ «ДельтаБанк» про визнання договору іпотеки припиненим та скасування заборони на відчуження і вказане рішення набрало законної сили 11.06.2018 року.

Ст. 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності (правової певності), який передбачає, що рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням не потребують доказуванню.

Посилання апелянта на необхідність застосування практики Верховного Суду викладених у постановах №6-153цс 14,№6-133цс17 №6-130цс17 не приймаються до уваги оскільки рішенням Дарницького районного суду від 30 січня 2015 року, що набрало законної сили 16.06.2015 року відповідачу було відмовлено у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки за пропуском строків позовної давності.

Тому за таких обставин, за наявності при цьому припиненого договору іпотеки та відсутності у відповідача права вимоги на звернення стягнення доводи про те, що кредитор ще має право на спірне майно, є необґрунтованими, якщо в порядку спадкування майно перейшло до позивача.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2019 року

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко