ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 вересня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 735/1727/18

Головуючий у першій інстанції - Балаба О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1140/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Вінгаль В.М., Євстафіїва О.К.,

секретар: Кривопиша Я.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу 2 державного пожежно-рятувального загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на заочне рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року у справі за позовом 2 державного пожежно-рятувального загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,

треті особи - державний реєстратор прав на нерухоме майно Коропської селищної ради Чернігівської області Лось Юрій Сергійович, ОСОБА_4 ,

дата складання повного тексту: 04 червня 2019 року, смт. Короп,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання за 2 державним пожежно-рятувальним загоном Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивував тим, що наказом начальника Територіального управління МНС у Чернігівській області «Про передачу підрозділів на фінансове забезпечення» було передано на фінансове забезпечення до 2-го ДПРЗ ТУ МНС України у Чернігівській області, у тому числі, 9 ДПРП смт. Короп, та здійснено передачу з балансу Територіального управління на баланс 2-го ДПРЗ ТУ МНС України у Чернігівській області матеріальних цінностей. Згідно акту приймання-передачі матеріальних цінностей була передана, у тому числі квартира АДРЕСА_1 . З метою проведення державної реєстрації права власності на дану квартиру позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Коропської селищної ради Чернігівської області, однак, у державній реєстрації було відмовлено, оскільки на квартиру за даною адресою зареєстроване право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частинах, згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 листопада 1993 року. Третя особа - ОСОБА_4 , у період з 30 червня 1984 року фактично перебував у трудових відносинах з 20 ПЖЧ та її наступниками, які в подальшому реорганізовувались та на даний час реорганізовано в 2 ДПРЗ УДСУ з НС у Чернігівській обл. 24 грудня 1993 року ОСОБА_4 за рахунок коштів 51 ПЖЧ по охороні смт.Короп (реорганізованої в подальшому), придбав у відповідачки ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу даної квартири було оформлено заявою відповідачки ОСОБА_1 , яка посвідчена державним нотаріусом Коропської державної нотаріальної контори 24 грудня 1993 року та зареєстрована в реєстрі №1133. Згідно вказаної заяви відповідачка отримала від ОСОБА_4 за продаж квартири грошові кошти в сумі 2 мільйони 500 тисяч російських рублів до підписання договору, а в подальшому виписалась з квартири, передала ОСОБА_4 технічний паспорт на квартиру, будинкову книгу, ключі від квартири, зібрала речі та вибула з квартири. У грудні 1993 року придбана квартира була взята на балансовий облік 51 ПЖЧ по охороні смт.Короп. У січні 1994 року ОСОБА_4 вселився до вказаної квартири, як в службове житло та проживає по теперішній час, тобто понад 21 рік.

Позивач вказує, що з грудня 1993 року по теперішній час дана квартира перебуває на балансі та у володінні і користуванні пожежних частин та підрозділів: спочатку 51 ПЖЧ по охороні смт.Короп, а в подальшому передавалась з балансу на баланс та у володіння і користування її правонаступникам, на даний час 2 ДПРЗ У ДСНС України в Чернігівській обл. У правомірності володіння та користування квартирою ніколи не виникало сумніву, оскільки про існування заяви ОСОБА_1 від 24 грудня 1993 року про отримання нею від ОСОБА_4 коштів за продаж квартири до підписання договору, яка весь цей час знаходилась у ОСОБА_4 , стало відомо лише у березні 2018 року після отримання від державного реєстратора прав на нерухоме майно Коропської селищної ради №40070115 від 12 березня 2018 року про відмову у державній реєстрації права власності на згадану квартиру за 2 ДПРЗ У ДСНС у Чернігівській області. Зазначає, що був обізнаний про те, що є власником квартири та не знав, що безпідставно володіє нею, оскільки володіння квартирою не давали жодного сумніву щодо правомірності її володіння.

Заочним рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову 2 ДПРЗ УДСНС України у Чернігівській області про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції виходив з того, що в розумінні вимог ст.344 ЦК України позивач не є добросовісним набувачем, оскільки був обізнаний, що є власником спірної квартири, а отже в даному випадку на виниклі правовідносини не поширюються вимоги вказаної статті.

Не погоджуючись з даним рішенням 2 ДПРЗ У ДСНС України у Чернігівській області звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач в момент отримання ним спірної квартири (заволодіння квартирою) не знав і не міг знати про неправомірність заволодіння квартирою, оскільки обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати йому сумніву щодо правомірності його володіння спірною квартирою. Вказує, що був обізнаний про те, що є власником спірної квартири, однак не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, оскільки був впевнений у тому, що на спірну квартиру не претендують інші особи, він отримав квартиру за обставин і з підстав, які є достатніми для отримання прав власності на неї. Також вказує, що позивачу не було відомо про дійсних власників квартири, враховуючи відсутність будь-яких майнових претензій з боку третіх осіб.

Також особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що спірна квартира була придбана третьою особою ОСОБА_4 за кошти на той час 51 ПЖЧ по охороні смт.Короп (якою взята квартира на баланс), з якою він перебував у трудових відносинах, про що підтвердив у судовому засіданні. Третя особа заселився в дану квартиру, як в службове житло.

Особа, яка подає апеляційну скаргу звертає увагу, що володіння спірною квартирою має відкритий характер, є очевидним для всіх мешканців будинку, в якому знаходиться квартира, та інших, хто міг це бачити, знати або цікавитись. Фактичний час перебування спірної квартири у володінні 2 ДПРЗ У ДСНС України в Чернігівській обл. складає 17 років і є безперервним, відповідачі фактично відмовилися від права власності на спірну квартиру, оскільки після отримання грошей за продаж квартири 24 грудня 1993 року виписались із спірної квартири, що підтверджується відповідною відміткою у будинковій книзі, та виїхали з межі Коропського району, протягом всього часу не вчиняли жодних дій щодо перешкоджання позивачу у володінні та користуванні спірною квартирою, тому вважає, є всі умови для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру за набувальною давністю на підставі ст.344 ЦК України.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24 грудня 1993 року отримала від громадянина ОСОБА_4 2,5 мільйони російських рублів за продаж квартири АДРЕСА_1 до підписання договору (а.с.9).

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Лось Ю.С . Коропської селищної ради Коропського району Чернігівської області винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №40070115 від 12 березня 2018 року Державній службі України з надзвичайних ситуацій про реєстрацію квартири АДРЕСА_1 . Зазначено, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав мають суперечності між заявленим та вже зареєстрованим речовим правом на нерухоме майно та їх обтяженнями. Зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частинах, згідно свідоцтва про право власності на житло №б/н від 22 листопада 1993 року (а.с.10).

Згідно Витягу з Єдиного реєстру обєктів державної власності щодо окремого нерухомого державного майна, зокрема квартири АДРЕСА_1 , яке перебуває на балансі 2 державного пожежно-рятувального загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області. Інвентаризація була проведена 01 листопада 2016 року (а.с.11, 12).

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 виготовлено 21 вересня 2017 року та видано на ім`я ОСОБА_4 (а.с.13-15).

За даними Домової книги та паспорту ОСОБА_4 прописаний в спірній квартирі 25 лютого 1997 року (а.с.16-17, 18-19).

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_4 прийнятий на службу до Державної пожежної охорони 30 червня 1984 року, а 31 грудня 2003 року - звільнений у відставку (а.с.20, 24).

Згідно довідки ТОВ «Чернігівгаз» ОСОБА_4 користується природним газом по О/Р НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.21), довідки КП «Вода» - є платником послуг по водопостачанню та водовідведенню (а.с.27), довідки КП «Благоустрій» - є платником по комунальним платежам (а.с.23).

З Довідки від 04 грудня 2018 року №237 Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській обл. пожежно-рятувальний підрозділ Коропського району перейменувався: з 17 січня 1987 року 20 професійна пожежна частина смт. Короп перейменована в 51 професійну пожежну частину по охороні смт Короп на підставі наказу ВПО УВС від 17 січня 1987 року №4; 51 професійна пожежна частина 3-ої групи по охороні смт Короп, Коропський район утворена на підставі наказу Управління державної пожежної охорони УМВС України в Чернігівській області від 31 липня 1996 року №154 та перейменована в 26 самостійну державну пожежну частину смт Короп, Коропський район, відповідно до наказу Управління МВС України в Чернігівській обл. від 28 лютого 1997 року №43; 26 самостійна державна пожежна частина смт Короп, Коропський район перейменована в 9 державний пожежно-рятувальний пост (смт Короп) 2 державного пожежно-рятувального загону Територіального управління МНС у Чернігівській обл. на підставі наказу МНС України від 25 травня 2012 року №837 (а.с.26-38, 39); 9 державний пожежно-рятувальний пост (смт. Короп) 2 державного пожежно-рятувального загону Територіального управління МНС у Чернігівській обл. перейменований в 9 державний пожежно-рятувальний пост (смт. Короп) 2 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України у Чернігівській обл., відповідно до наказу ДСНС України від 28 травня 2013 року №350 (а.с.25).

Тобто, вбачається, що в 1987 році функціонувала 51 професійна пожежна частина по охороні смт Короп, квартира продана в 1993 році, а 51 професійна пожежна частина 3-ої групи по охороні смт Короп УТВОРЕНА, а не перейменована наказом від 31 липня 1996 року.

Згідно наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 24 травня 2013 року №299 2 державний пожежно-рятувальний загін Територіального управління МНС України у Чернігівській обл. () перейменовано на 2 державний пожежно-рятувальний загін Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській обл. (а.с.70-71).

Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 13 жовтня 2016 року №520 внесено зміни до установчих документів, в тому числі до положення 2 державного пожежно-рятувального загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській обл. (а.с.72, 73-79).

Також, 2 державний пожежно-рятувальний загін Управління ДСНС України у Чернігівській обл. має Статут (а.с.40-47).

Наказом від 02 серпня 2012 року №70 передано на фінансове забезпечення до державного пожежно-рятувального загону Територіального управління МНС України у Чернігівській обл. - 9 ДПРП смт.Короп (а.с.48).

З Акту приймання-передачі матеріальних цінностей №134-МГ 2 ДПРЗ вбачається, що по СДПЧ-26 смт.Короп ч/з ОСОБА_6 передані матеріальні цінності, в тому числі через ОСОБА_6 , СДПЧ 26 передано жилу квартиру (однокімнатну) без будь-яких ознак (а.с.49-69).

Листом від 16 січня 2017 року начальникам 1-5 ДПРЗ, АРЗ СП на виконання окремого доручення ДСНС України від 05 січня 2017 року №В-5 «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, яке належить до сфери Управління ДСНС» та з метою упорядкування правовстановлюючих документів на нерухоме майно повідомлено про необхідність оформлення (переоформлення) документів, які підтверджують права власності держави в особі ДСНС України на нерухоме майно, що перебуває на балансовому обліку відповідного загону (а.с.80).

Згідно довідки Управління ДСНС України у Чернігівській обл. балансова вартість жилої квартири за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , яка рахується на балансі 2 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України у Чернігівській обл. становить 159345 грн 02 коп. (а.с.81).

Інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 с.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5-7 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 344 ЦК України визначені правові підстави набуття права власності за набувальною давністю.

Зокрема, особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває право власності на дане майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є встановлення моменту виникнення права власності за набувальною власністю та строк володіння, характер володіння (добросовісне, недобросовісне, відкрите, безперервне), обставини, за яких виникло володіння спірним майном, та чи відповідає це володіння ознакам безтитульного володіння, а також юридичний статус спірного майна.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння майном повинно бути добросовісним, тобто особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником;

- володіння повинно бути відкритим, тобто особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

- володіння повинно бути безперервним, тобто воно не повинно перериватися протягом всього строку набувальної давності.

За набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином встановив, що власниками спірної квартири були ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах. Також судом встановлено, що саме ОСОБА_4 заплатив за спірну квартиру ОСОБА_1 за 2,5 мільйони російських рублів. Проте вбачається, що право власності після ОСОБА_1 зареєстроване за іншими особами не було. Також встановлено, що ОСОБА_4 був зареєстрований та користувався спірною квартирою з 1993 року.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки за набувальною давністю не може визнаватися право власності на майно, власник якого відомий і не відмовився від своїх прав на це майно.

Доводи апеляційної скарги, що позивач в момент отримання ним спірної квартири (заволодіння квартирою) не знав і не міг знати про неправомірність заволодіння квартирою, оскільки обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати йому сумніву щодо правомірності його володіння спірною квартирою, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на можливість визнання права власності за набувальною давністю в порядку ст.344 ЦК України.

Доводи, що позивачу не було відомо про дійсних власників квартири, враховуючи відсутність будь-яких майнових претензій з боку третіх осіб, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки позивачем також не доведено, що він користувався вказаною квартирою, що ним було надано ОСОБА_4 спірну квартиру, як службову, не надано підтвердження, що дана квартира перебуває на балансі 2 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України у Чернігівській обл. Єдина довідка Управління ДСНС України у Чернігівській обл. про балансову вартість жилої квартири за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , не є належним підтвердженням, що вона рахується на балансі 2 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України у Чернігівській обл.

Доводи апеляційної скарги, що спірна квартира була придбана третьою особою ОСОБА_4 за кошти на той час 51 ПЖЧ по охороні смт.Короп (якою взята квартира на баланс), не підтверджені жодним документом. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги, що володіння спірною квартирою має відкритий характер, є очевидним для всіх мешканців будинку, в якому знаходиться квартира, та інших, хто міг це бачити, знати або цікавитись; фактичний час перебування спірної квартири у володінні 2 ДПРЗ У ДСНС України в Чернігівській обл. складає 17 років і є безперервним, відповідачі фактично відмовилися від права власності на спірну квартиру, оскільки після отримання грошей за продаж квартири 24 грудня 1993 року виписались із спірної квартири, що підтверджується відповідною відміткою у будинковій книзі, та виїхали з межі Коропського району, протягом всього часу не вчиняли жодних дій щодо перешкоджання позивачу у володінні та користуванні спірною квартирою, не приймаються судом до уваги, оскільки, знову ж таки, належними та допустимими доказами не підтверджені та у даному випадку визначального значення для вирішення спору не мають.

Інститут набувальної давності визначає такий спосіб набуття права власності на майно, відповідно до якого це право виникає вперше і незалежно від права попереднього власника, тобто ґрунтується не на попередній власності чи відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме у разі тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння чужим майном як своїм власним. В той же час позивачем не надано доказів того, що він користується спірною квартирою, як власною, та навпаки, матеріали справи свідчать, що саме третя особа - громадянин ОСОБА_4 придбав спірну квартиру, проте за невідомих обставин, не оформив своє право на неї у встановленому на той час порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України») Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Інші доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування вірного по суті рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Враховуючи, що ухвалою судді Чернігівського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року було зупинено дію заочного рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року, дію заочного рішення суду першої інстанції слід поновити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 2 державного пожежно-рятувального загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області - залишити без задоволення, заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2019 року - залишити без змін.

Відновити дію заочного рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2019 року у справі №735/1727/18 за позовом 2 державного пожежно-рятувального загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12 вересня 2019 року.

Головуючий: Судді: