КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/6556/19-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Лівінського С.В., Суханової Є.М., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2019 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитом, яка, станом на 27 лютого 2019 року, складає 15 880,55 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 279,22 грн., 2 900,68 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість по пені - 4 669,09 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату боргу від 100 грн. - 799,15 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. ( фіксована ставка ), 732,41 грн. ( процентна складова ).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 серпня 2010 року між сторонами у справі був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Окрім цього, вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, що складає між нею та банком кредитний договір, який підтверджується підписом у заяві.

Відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Однак, відповідач не виконує належним чином умов укладеного правочину, що спричинило виникнення зазначеної заборгованості.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що анкета-заява від 04 серпня 2010 року містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування. У анкеті-заяві відсутні відомості яку кредитну картку відповідач отримав, строк дії цієї картки, який рахунок відкривається на ім`я відповідача та дані про видачу відповідачу пам`ятки клієнта.

Суд не погоджується із доводами позивача, що для визнання згоди відповідача достатньо було підпису на анкеті-заяві. Анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт укладення між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту, його погашення та виконання.

Розрахунок заборгованості, на яких посилається позивач не є доказом, який підтверджує надання кредиту та наявність кредитних правовідносин, оскільки сам по собі розрахунок заборгованості без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем не є підтвердженням наявності заборгованості. Будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 04 серпня 2010 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_1 підписали анкету-заяву ( а.с. 9 ).

Ця заява, разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, із якими вона ознайомлена, як зазначено у заяві, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг ( там же ).

Також, між сторонами підписано довідку про умови кредитування, відповідно до якої базова відсоткова ставка становить 2,5 відсотка в місяць ( 30 відсотків річних ) та погоджено, що в разі несвоєчасного погашення заборгованості відповідачу буде нарахована пеня за кожний день прострочення в розмірі базової відсоткової ставки поділеної на 30 та пеня в розмірі одного відсотку від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць ( а.с. 59 ).

Окрім цього, між ними погоджено розмір штрафу, зокрема, фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 5 відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту ( там же ).

Таким чином, за умовами правочину, відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 9, 59 ).

Заборгованість відповідача за кредитом, станом на 27 лютого 2019 року, складає 15 880,55 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 279,22 грн., 2 900,68 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість по пені - 4 669,09 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату боргу від 100 грн. - 799,15 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. ( фіксована ставка ), 732,41 грн. ( процентна складова ), що підтверджується наданим розрахунком заборгованості ( а.с. 4-8 ).

При цьому, 29 березня 2019 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 1-3, 34 ).

На підтвердження заявлених позовних вимог надало зазначені докази по справі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено з посилання на їх необґрунтованість ( а.с. 46-49 ).

Вирішуючи справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», суд другої інстанції не погоджується із висновками місцевого суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, факт виконання позивачем своїх зобов`язань за правочином підтверджується наданими доказами, зокрема, анкетою-заявою б/н від 04 серпня 2010 року, розрахункомзаборгованості, довідкою про умови кредитування, випискою по рахунку, згідно яких вбачається, що відповідач отримав та користувався кредитними коштами ( а.с. 4-8, 9, 59, 60-76 ).

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину матеріали справи не містять і відповідач їх не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції та не звернувся до суду про визнання його недійсним.

Також, місцевий суд не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування заборгованості за вказаним правочином і таких не надав відповідач до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач повинен був довести ті обставини, на які б він посилався, як на підставу своїх заперечень.

При цьому, ОСОБА_1 не звільнений від обов`язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

А тому, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов кредитного договору.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами погоджено нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі базової відсоткової ставки поділеної на 30 та пені в розмірі одного відсотку від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, за несвоєчасне погашення заборгованості ( а.с. 59 ).

Також, погоджено розмір штрафу, зокрема, фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 5 відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту ( там же ).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачу була нарахована пеня в розмірі 5 468, 24 ( 4 669,09 + 799,15 ) грн. і штраф в розмірі 1 232,41 ( 500 + 732,41 ) грн., через несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, за одне й теж порушення ( порушення строків сплати заборгованості ) кредитним договором передбачено два види стягнення і штраф і пеня, що є неприпустимим.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

А тому, враховуючи викладене та на переконання апеляційного суду, вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 232,41 грн. ( 500 грн., фіксована частина штрафу + 732,41 грн., процентна складова штрафу ) є необґрунтованими, а в їх задоволенні слід відмовити.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 204, 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, ухвалив помилкове судове рішення щодо залишення позовних вимог без задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК Українита названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю у зазначеній апеляційним судом частині.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір ( а.с. 33, 77 ) пропорційно до задоволених вимог у розмірі 4 429,83 (( 6 279,22 + 2 900,68 + 5 468,24 ) : 15 880,55 х ( 1 921 + 1 921 х 150 : 100 )) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 279,22 грн., простроченим тілом кредиту - 2 900,68 грн., пеню - 5 468,24 грн. та судовий збір - 4 429,83 грн., а всього 19 527,97 грн.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.В. Лівінський

Є.М. Суханова