Справа № 373/906/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 вересня 2019 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Реви О. І.,

за участі:

секретаря судових засідань Хоменко Н. І.

позивача ОСОБА_1

представників відповідачів Руссова В. І., Шевченко С. В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання незаконною передачу фондів військового містечка в комунальну власність,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в підготовчому засіданні подав до суду позовну заяву з уточненими позовними вимогами і просить:

1.Визнати незаконним наказ Міністерства оборони України від 31.10.2018 р. «Про передачу фондів військового містечка №1 в комунальну власність територіальної громади села Дівички Київської області».

2.Визнати незаконними рішення Дівичківської сільської ради Переяслав- Хмельницького району Київської області сьомого скликання від 05 квітня 2018 року №173-6-VІІ «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності Дівичківської сільської ради житлових будинків та об`єктів соціальної сфери військового містечка» та від 20 червня 2018 року №255-8-VІІ «Про внесення доповнень до рішення №№173-6-VІІ від 05 квітня 2018 року «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності Дівичківської сільської ради житлових будинків та об`єктів соціальної сфери військового містечка».

3.Зобов`язати Міністерство оборони України у 15-денний строк забезпечити прийняття, а Дівичківську сільську раду передачу незаконно переданих до Дівичківської ради фондів військового містечка №1 (Дівички-1) зазначених у Переліку фондів, що безоплатно передаються в комунальну власність територіальної громади села Дівички (п. 1-19 Додатку до наказу Міністерство оборони України від 31 жовтня 2018 р. №544)..

4.Визнати право ОСОБА_1 на відселення з військового містечка Дівички-1 до обраного ним населеного пункту проживання як конституційне право на соціальний захист, яке визначене законом.

5.Визнати бездіяльність Міністерства оборони України у вжитті заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина в частині неподання (не доведення) до органів місцевого самоврядування відомостей про осіб, які після звільнення з військової служби заявили структурам Міністерства оборони України про бажання відселитися з віддалених від населених пунктів військових містечок до обраних ними населених пунктів проживання після звільнення з військової служби.

6.Зобов`язати Міністерство оборони України у 20-денний строк подати до Київської місцевої державної адміністрації заявку (відомості) на відселення з військового містечка Дівички-1 до міста Києва ОСОБА_1 та осіб, які проживають разом з ним, із зазначенням кількості кімнат, яке складає займане ним у військовому містечку Дівички-1 житло та його загальної площі.

7.Визнати незаконним дозвіл Міністерства оборони України на приватизацію житлового фонду у військовому містечку Дівички-1.

Вивчивши дану заяву та додані до неї документи в якості доказів, суд встановив, що подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Пункт дванадцятий частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає звільнення від сплати судового збору в усіх судових інстанціях військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Позивач звільнений з військової служби за вислугою років і є ветераном військової служби, що підтверджується наданими ним копіями відповідних посвідчень.

Статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» передбачено ряд пільг для ветеранів військової служби. Дана норма не містить положення про пільги щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів.

Отже, у позивача відсутні правові підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Позивач ставить сім вимог немайнового характеру, які мають бути оплачені за ставками, визначеними статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за мінусом сплаченого ним судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Також у позовній заяві з уточненими вимогами, з пункту 4 до пункту 6, позивач ставить вимоги, що стосуються Міністерства оборони України і не пов`язані з правилами виключної підсудності щодо нерухомого майна за яким відкрито провадження в цій справі. Суд звертає увагу позивача, що ці вимоги мають розглядатися судом за загальними правилами підсудності відповідно до певного виду юрисдикції: цивільної чи адміністративної.

Крім цього, слід звернути увагу на предмет позову та зміст позовних вимог, адже вони між собою не узгоджуються.

Форми та способи захисту цивільних прав судом, визначені в ст. 16 ЦК України. Позивачу слід обрати такий спосіб захисту, що відповідає змісту спірних правовідносин.

Зазначені недоліки є перешкодою для прийняття судом позовної заяви з уточненими вимогами та підлягають усуненню у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з доданими до неї документами.

За таких обставин, керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області з уточненими вимогами від 17.09.2019 залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків терміном десять днів від дня вручення позивачу копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Рева