ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року

м.Суми

Справа №587/3255/17

Номер провадження 22-ц/816/4681/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2019 року в складі судді Степаненка О.А., ухваленого в м. Суми,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 05 серпня 2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитну карту «Універсальна».

12 липня 2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold», відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначав, що оскільки позичальник приєднався до запропонованих банком умов використання кредитних коштів, тому при встановленні кредитного ліміту, зміні процентної ставки, нарахуванні комісії, пені та штрафу за порушення відповідачем зобов`язань банк керувався Умовами та правилами надання банківських послуг.

Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення ОСОБА_1 не виконав, тому станом на 30 вересня 2017 року утворився борг на загальну суму 70435 грн 16 коп., з яких: 8540 грн заборгованість за кредитом; 54914 грн 91 коп. відсотки за користування кредитом; 3150 грн пеня; а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з: 500 грн штраф (фіксована частина), 3330 грн 25 коп. штраф (процентна складова), який банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 7880 грн заборгованості за кредитним договором, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 179 грн 04 коп. повернення судового збору.

Вказане рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що відсутність підпису позичальника на Умовах та Тарифах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних відносин між сторонами та відсутність заборгованості. Так, на думку позивача, оскільки відповідач поставив підпис саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він ознайомився з відповідними документами, а отже, повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Крім того, позивач зауважив, що судом першої інстанції не враховано обставин того, що відповідачем під час укладення кредитного договору була також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 05 серпня 2011 року, що свідчить про те, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору, в тому числі, щодо відсотків, пені та штрафу. Також, на думку банку, вказівка в описовій частині рішення суду про часткове визнання відповідачем позовних вимог за пред`явленим до нього позовом, а саме: 7425,52 грн заборгованості за тілом кредиту та 6981,37 грн заборгованості за відсотками суперечить висновкам суду про часткове задоволення позову на суму 7880 грн. За таких обставин, позивач вважає, що суд першої інстанції не мав підстав відмовляти у стягненні сум, визнаних відповідачем. В апеляційній скарзі також йдеться про те, що відмовивши у стягненні тіла кредиту у повному обсязі та відсотків по кредиту, місцевий суд допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та поставив під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією.

Від відповідача в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив, письмові заперечення також.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитну карту «Універсальна» (а.с. 8).

Як вбачається з підписаної відповідачем 05 серпня 2011 року Довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», сторонами були визначені наступні умови надання кредитних коштів: базова відсоткова ставка 2,5 % на місяць (або 30 % на рік) з розрахунку 360 днів на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн і більше; штраф за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів у сумі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с. 80).

12 липня 2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold», відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 (а.с. 8, 9-32).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 30 вересня 2017 року становить 70435 грн 16 коп. і складається із: заборгованості за кредитом 8540 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 54914 грн 91 коп.; заборгованості за пенею та комісією 3150 грн; а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з: 500 грн штраф (фіксована частина), 3330 грн 25 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 5-6).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами та неустойки, суд першої інстанції, установивши обставини того, що у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення процентної ставки та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. При цьому, суд першої інстанції вказав про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 7880 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд вирішив справу відповідно до вимог статей 207, 626, 628, 638, 526, 549, 551, 1050, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України.

Також, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд першої інстанції обґрунтовано враховував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Зокрема, установивши обставини того, що у заяві позичальника від 05 серпня 2011 року процентна ставка не зазначена, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у вказаній частині, оскільки позивач не довів, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, на які послався банк як на підставу для задоволення позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, отримуючи 12 липня 2014 року престижну кредитну картку «Універсальна Gold», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем нової кредитної картки «Універсальна Gold» взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що на час укладення кредитного договору відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 05 серпня 2011 року, що, на думку банку, свідчить про те, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови, у тому числі, щодо відсотків і штрафів не заслуговують на увагу колегії суддів, так як матеріалами справи доведено і чого не заперечує сам позивач, що відповідач був ознайомлений під підпис саме з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 05 серпня 2011 року.

Однак, як вбачається з Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна Gold», які позивач додав до позовної заяви для підтвердження позовних вимог і які не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , вони є відмінними від підписаних відповідачем умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», так як в них встановлені різні умови щодо базової процентної ставки та пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів (а.с. 8, 80).

Разом з тим, на думку колегії суддів, позивач не довів належними і допустимими доказами обставин того, що на момент переоформлення відповідачу 12 липня 2014 року кредитної картки «Універсальна Gold» він був ознайомлений саме з тими умовами кредитування, які встановлені до даного типу карт і якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги, у зв`язку з чим колегія суддів критично відноситься до доводів апеляційної скарги з цього приводу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (переоформлення відповідачу кредитної картки «Універсальна Gold» від 12 липня 2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 листопада 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг за кредитною карткою «Універсальна Gold», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів погоджується також з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 7880 грн, ураховуючи, що матеріалами справи доведено, що позивач з 12 серпня 2014 року по 12 червня 2017 року нараховував позивачу щомісячну комісію за обслуговування в Gold-клубі (членський внесок за участь в Gold-клубі) у сумі 20 грн на місяць і загальна сума таких платежів склала 660 грн (а.с. 92-97), яку банк додав до тіла кредиту. Однак, ураховуючи, що позивач не довів обставин того, що відповідач був ознайомлений і погодився із вказаною умовою щодо сплати ним щомісячної комісії за обслуговування в Gold-клубі, тому суд першої інстанції обґрунтовано зменшив суму заборгованості за тілом кредиту на нараховану відповідачем суму комісії (8540 грн (тіло кредиту згідно з вимогами позову) 660 грн = 7880 грн), тому доводи апеляційної скарги банку в зазначеній частині щодо помилкового висновку суду не заслуговують на увагу.

Разом з тим, заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні встановив обставини щодо часткового визнання відповідачем суми заборгованості за кредитним договором, а саме: 7425,52 грн заборгованості за тілом кредиту та 6981,37 грн заборгованості за відсотками, що не відповідає дійсності. Зокрема, як вбачається з доповнення до відзиву на позов від 05 серпня 2019 року, відповідач визнав пред`явлений до нього банком позов лише в частині суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 7880 грн, тобто, без нарахованої комісії за кредитною карткою «Універсальна Gold» (а.с. 203). При цьому, як стверджував відповідач, під час переоформлення йому 12 липня 2014 року кредитної картки «Універсальна Gold» з ним не були узгоджені в письмовій формі умови тарифного плану саме за цією кредитною карткою, у зв`язку з чим вважав безпідставними пред`явлені до нього позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, пені та штрафу. Щодо розміру заборгованості за тілом кредиту, то відповідач визнав його частково у сумі 7880 грн, уточнивши, що позивач протягом строку кредитування самостійно, в односторонньому порядку безпідставно додавав до тіла кредиту комісію за обслуговування «членський внесок за участь у Gold-клубі» у розмірі 20 грн на місяць на загальну суму 660 грн, що не було обумовлено сторонами кредитного договору. За таких обставин, відповідач вважав, що розмір заборгованості за тілом кредиту має бути зменшений на суму нарахованої позивачем комісії, що становить 7880 грн (8540 грн 660 грн).

У той же час, вказівка в описовій частині оскаржуваного рішення суду про факт часткового визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентів суперечить обставинам справи та не відповідає мотивувальній і резолютивній частині оскаржуваного рішення суду, ураховуючи, що позовні вимоги задоволено лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту на суму 7880 грн.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду, виключивши із його описової частини посилання на обставину визнання відповідачем заборгованості за кредитним договором у сумі 7425 грн 52 коп. та в частині визнання заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 6981 грн 37 коп.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відмовивши у стягненні у повному обсязі заборгованості по тілу кредиту та відсотків по кредиту, суд першої інстанції, тим самим, допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та поставив під загрозу фінансову стабільність банку, то колегія суддів зауважує наступне.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

Таким чином, установивши обставини того, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 05 серпня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення в частині вирішення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права, однак вказівка у рішенні суду про часткове визнання позову відповідачем на суму 7425,52 грн заборгованості за тілом кредиту та 6981,37 грн заборгованості за відсотками не відповідає фактичним обставинам справи, тому рішення суду в зазначеній частині необхідно змінити, виключивши з описової частини рішення суду вказівку про це.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, тому його необхідно залишити без змін.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскільки апеляційну скаргу в частині вирішення по суті позовних вимог залишено без задоволення, тому відсутні підстави для відшкодування позивачу понесених ним судових витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч. п.3; 381 ч.ч.1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2019 року в даній справі змінити, виключивши з описової частини рішення суду вказівку про визнання відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у сумі 7425 грн 52 коп. та в частині визнання заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 6981 грн 37 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач: С.Г. Хвостик

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко