Справа № 342/610/19
Провадження № 2/342/515/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартирою за АДРЕСА_1 , шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом по вказаній адресі. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло за № 2502 від 27 квітня 1999 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах були: ОСОБА_4 (батько позивача), ОСОБА_5 (мати позивача), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_6 (сестра позивача), ОСОБА_7 (чоловік сестри позивача) та ОСОБА_8 (племінниця позивача). В 1998 році, після реєстрації шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 , в даній квартирі, за згодою всіх співвласників квартири, була зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , а в листопаді 1999 року також зареєстрована дочка позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Співвласники квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були зареєстровані і не проживали в цій квартирі, вони проживали по АДРЕСА_2 , де зареєстровані і проживають в даний час. 12 вересня 2000 року ОСОБА_6 від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 подарували позивачу 3/6 частини житлової квартири, що складається із трьох кімнат, розміром житлової площі 39,6 кв.м., загальною площею 54,9 кв.м., розміщеної в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 12.09.2000, зареєстрованого в реєстрі за № 1325. Фактично в даній квартирі проживали три особи - позивач - власник квартири, квартиронаймач, а також зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які з липня 2005 року в цій квартирі не проживають. Відповідачка ОСОБА_2 перебувала за кордоном в Італії, участі в оплаті комунальних послуг за користування квартирою не брала. В липні 2005 року відповідачка ОСОБА_2 розірвала шлюб з позивачем без його відома. Також без його згоди вивезла їх дочку ОСОБА_3 в Італію, де вони і проживають в даний час. ОСОБА_2 живе в Італії з іншим чоловіком, з яким має спільну дитину. Дочка позивача ОСОБА_3 з 2005 року навчалась в італійській школі, а в даний час навчається в коледжі.

22 травня 2018 року батьки позивача (співвласники квартири) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували позивачу свою 1/3 (одну третю) частку квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частки квартири.

Відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_1 більше 13 років, будь яких домовленостей на право користування квартирою не було, тому вони втратили право на проживання та користування даною квартирою. У добровільному порядку відповідачі знятися з реєстраційного обліку не бажають, і взагалі не спілкуються з позивачем. Позивач має потребу в призначенні субсидії. Оскільки на її призначення впливає те, що місце проживання відповідачів зареєстроване в належній позивачу квартирі, хоча фактично вони не проживають в цій квартирі, тому позивач звернувся в суд з позовом про усунення відповідачами перешкод у користуванні належним йому житлом, шляхом визнання їх такими, що втратили право на проживання та користування даним житлом.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснив, що реєстрація відповідачів в належній йому квартирі, які фактично не проживають в цій квартирі, порушує його права та законні інтереси, перешкоджає реалізовувати свої права власника житла, зокрема, отримати субсидію. Він перебуває у шлюбі, хоче зареєструвати в цій квартирі членів своєї сім`ї: дружину та дитину. Одночасно пояснив, що колишні співвласники квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - це його батьки, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - це його рідна сестра з чоловіком ідочкою. Останні свої частки квартири подарували йому, і він став єдиним власником квартири.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Оскільки відповідачі не проживають за місцем реєстрації, тому про дату, час і місце судового засідання були повідомлені відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Судом проводився розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд, вислухавши позивача, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Квартира по АДРЕСА_1 загальною площею 54,9 кв.м належала на праві спільної сумісної власності в рівних частинах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , зазначена квартира приватизована згідно з Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду», що стверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 27 квітня 1999, виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації.

3/6 (три шостих) частини житлової квартири, розташованої по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подарували ОСОБА_1 12.09.2000, про що свідчить нотаріально посвідчена копія договору дарування, договір зареєстрований в реєстрі за № 1325. Договір дарування містить відмітку про те, що власність зареєстровано в Коломийському МБТІ, запис в реєстровій книзі 18.09.2000 за реєстровим номером 2502.

Те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , подарували своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 1/3 (одну третю) частку трикімнатної квартири № АДРЕСА_1 , стверджено копією договору дарування частки квартири від 22.05.2018, посвідченого в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., зареєстрованим в реєстрі за № 560. Копією витягу № 124796906 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.05.2018, стверджено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування частки квартири від 22.05.2018 є власником 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216.

Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 15 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 107 від 25 липня 2005 року; після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_2 ».

Відповідно до положень п.2 ч. 1 ст. 57 СК України - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Наведене свідчить, що позивач ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що стверджено копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02 березня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції.

Згідно довідки № 946, виданої 21.05.2019 виконавчим комітетом Городенківської міської ради, в склад сім`ї ОСОБА_1 , 1975 р.н., що проживає в АДРЕСА_1 входить: бувша дружина ОСОБА_2 , 1981 р.н., дочка ОСОБА_3 , 1999 р.н., дочка ОСОБА_12 , 2009 р.н.

Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 підтверджується інформацією виконавчого комітету Городенківської міської ради № № 230, 231 від 10.06.2019, інформацією Городенківського районного відділу УДМС в Івано-Франківської області № № 2616-570/2616.1-19, 2616-565/2616.1-19 від 11.06.2019, отриманою на запит суду та копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 .

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає 5 років в квартирі АДРЕСА_6 , є сусідкою позивача. Її квартира розташована на 3-му поверсі, а квартира позивача - на 2-му поверсі. За час проживання за даною адресою вона не бачила, щоб відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали в квартирі № НОМЕР_4 . В цій квартирі проживає позивач з дружиною ОСОБА_13 та дочкою ОСОБА_14 , яка ходить в школу.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду пояснив, що є сусідом позивача, проживає 4 роки в квартирі АДРЕСА_7 . Позивача знає давно, оскільки мати ОСОБА_1 працювала з його сестрою в швейному цеху, а зараз дочка позивача ходить до школи разом з його внуком. Ствердив, що він знайомий з відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і зазначив, що протягом часу, відколи він проживає в цьому будинку, вони не проживають в квартирі АДРЕСА_1

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1, 5 ч.ч. 3, 4 ст.71 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Судом встановлено, що відповідачі договору найму жилого приміщення з позивачем не укладали, не проживають в квартирі позивача з 2005 року, хоча зареєстровані в ній. Реєстрація місця проживання відповідачів в належній позивачу квартирі перешкоджає йому належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383 ЦК України, керуючись ст. ст. 128, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перешкоди у користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання такими, що втратили право на користування житлом за адресою АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо Івано-Франківському апеляційному суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .

Місце реєстрації проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 11.10.2019.

Суддя: Ничик Г. І.