Справа № 463/330/19 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/570/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року в складі судді Жовніра Г.Б. в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

встановила:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Заяву обгрунтовував тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2006 року задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори та нотаріуса Дутко О.О., визнано недійсним заповіт від 30.08.2003 року, укладений ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 , визнано недійсним свідоцтво про право власності за заповітом від 27.04.2004 року видане ОСОБА_1 на ѕ частини земельної ділянки для ведення садівництва по АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.04.2004 року, видане ОСОБА_1 на ѕ частини грошових вкладів з відповідними відсотками.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2006 року скасовано рішення Личаківського районного суду м. Львова, у позові ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори та нотаріуса Дутко О.О. про визнання заповіту недійсним - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 11.04.2007 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 задоволено.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2006 року скасовано та залишено в силі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2006 року.

Звертає увагу, що на момент розгляду касаційної скарги позивач ОСОБА_2 померла, відтак її представник ОСОБА_7 була зобов`язана повідомити про це суд, та не мала права представляти її інтереси у суді, а Верховний Суд України не мав правових підстав розглядати касаційну скаргу ОСОБА_2 , а така могла бути подана лише її спадкоємцями після збігу шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Зазначені обставини, а саме те, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно актового запису від 10.02.2007 року № 994, встановлено рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.11.2018 року, що дає правові підстави, на думку заявника, звернутись до суду за захистом законних інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, згідно якої просив накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0580 га, розташовану в АДРЕСА_1 .

Просив скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2006 року, яким задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори, нотаріуса Дутко Олени Олександрівни, про визнання заповіту недійсним.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , з оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає, що така суперечить нормам ЦПК України.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке взагалі не передбачене діючим ЦПК України, а саме залишив заяву без розгляду.

Крім цього, суд не сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

Суд не повідомив заявника про розгляд заяви та не дав можливість подати відповідні пояснення та не з`ясував суть даної справи.

Зазначає, що на момент розгляду касаційної скарги Верховним Судом України позивач ОСОБА_2 померла, відтак її представник ОСОБА_7 була зобов`язана повідомити про це суд, та не мала права представляти її інтереси у суді, а Верховний Суд України не мав правових підстав розглядати касаційну скаргу ОСОБА_2 , оскільки така могла бути подана лише її спадкоємцями після збігу шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.11.2018 року встановлено те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно актового запису від 10.02.2007 року № 994, рішення набрало законної сили 14.12.2018 року, однак при його ухваленні апелянт не був присутній, отримав таке за письмовою заявою лише 27.12.2018 року, тому тридцятиденний термін необхідно відраховувати саме з цієї дати і спливає 26.01.2019 року, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подана 17.01.2019 року, у встановлений ЦПК України термін.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року, заяву задовольнити.

Учасники справи позивач ОСОБА_9 ОСОБА_10 та представник третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, представник Другої державної нотаріальної контори подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, а ОСОБА_3 не повідомив суд про причину неявки.

Відповідач ОСОБА_1 викликався в судове засідання та не з`явився, повідомлення про вручення судової повістки повернулися в суд із відміткою «адресат відсутній» (т. 2 а.с. 90).

Згідно із ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Заяву про зміну свого місця проживання відповідач ОСОБА_1 не подавав, протягом строку зберігання поштового відправлення відповідач не з`явився за отриманням поштового відправлення, кореспонденція повернута на адресу суду.

В свою чергу, повідомлення про час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному сайті Львівського апеляційного суду у списку справ призначених до розгляду на 10 вересня 2019 року.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи із такого.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заявник просить скасувати рішення суду, яке набрало законної сили 11 квітня 2007 року, після касаційного розгляду справи, відтак встановлений ч. 2 ст. 424 ЦПК України трирічний строк сплив 12 квітня 2010 року, а в суд ОСОБА_1 звернувся 17 січня 2019 року, тобто з пропуском вказаного строку.

Оскільки заявник звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з пропуском строку на подання такої заяви, який в силу вимог ч. 3 ст. 424 ЦПК України не може бути поновлений, тому заяву залишено без розгляду, а заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2006 року задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_11 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори, нотаріуса Дутко Олени Олександрівни, про визнання заповіту недійсним.

Визнано недійсним заповіт від 30.08.2003 року складений Ставиногою ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.04.2004 року, видане ОСОБА_1 на ѕ частин земельної ділянки для ведення садівництва по АДРЕСА_1 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.04.2004 року видане ОСОБА_1 на ѕ частин грошових вкладів з відповідними відсотками.

Вирішено питання судових витрат.

Ршенням Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2006 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2006 року скасовано, у позові ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори та нотаріуса Дутко О.О., про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 11.04.2007 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 задоволено.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2006 року скасовано та залишено в силі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2006 року.

З наведеного слідує, що рішення Личаківського районного суду м.Львова від 27.07.2006 року набрало законної сили 11.04.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент набрання законної сили рішенням, яке просить переглянути заявник), заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 361 цього кодексу (а саме з підстав істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

15.12.2017 року набрав чинності ЦПК України в редакції закону від 03.10.2017 року.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (надалі ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року), рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені частиною 2 статті 423 ЦПК України.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, нововиявлені обставини мали існувати на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на момент ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Як на підставу перегляду рішення Личаківського районного суду м.Львова від 27 липня 2006 року за нововиявленими обставинами заявник покликається на те, що 06 грудня 2017 року він отримав інформацію про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що, на його думку, виключало можливість розгляду Верховним Судом України її касаційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

В свою чергу, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (ч. 3 ст. 424 ЦПК України).

Тобто, питання преклюзивного строку врегульовано аналогічно, як і у абз. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України у редакції, що діяла до 15.12.2017 року.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 мав право подати заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами в строк до 12 квітня 2010 року, однак, як зазначено вище, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана ОСОБА_1 лише 17.01.2019 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заява про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами подана після закінчення процесуальних строків, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, тому рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2006 року не може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

В свою чергу, згідно із ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки заявник звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з пропуском строку на подання такої заяви, який в силу вимог ч.3 ст. 424 ЦПК України не може бути поновлений, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду такої заяви та повернення заявнику заяви про забезпечення позову.

Враховуючи те, що визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України трирічний строк є присічним і поновленню не підлягає в будь-якому випадку, доводи апеляційної скарги, які стосуються розгляду заяви по суті та не сприяння судом учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, не беруться до уваги, оскільки правового значення для вирішення відповідного питання, в контексті пропуску такого строку, не мають.

Наведене дає підстави для висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, тому підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене, апеляційна скарга відповідно до ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, оскільки постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 10 вересня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк