Провадження № 2-з/761/549/2019
У Х В А Л А

04 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву відповідача 3 - ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/21386/19 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку та звільнення від особистих речей, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. перебуває цивільна справа № 761/21386/19 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі по тексту - позивач) до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 2), ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач 3), про виселення та зняття з реєстраційного обліку та звільнення від особистих речей

Відповідач 3 звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив забезпечити позов шляхом заборони позивачу АТ «Укрсоцбанк», його представникам та/або третім особам, що діють від його імені в позасудовому порядку вчиняти будь-які дії щодо виселення відповідачів із квартири АДРЕСА_1 , здійснювати заміну замків, вхідних дверей або зміни вхідних дверей у вказаній квартирі та заборонити відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА знімати з реєстрації у вказаній квартирі відповідачів - до вирішення даного спору по суті.

Заява обґрунтована тим, що спірна квартира є єдиним житлом відповідачів. Разом з тим, невідомими особами чиняться дії щодо примусового виселення відповідачів із спірного житлового приміщення за відсутності рішення суду про виселення чи усунення перешкод у користуванні. При цьому, вказує, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів відповідачів від можливих недобросовісних дій позивача.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З врахуванням наведеного, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, аналізуючи положення ст. 149 ЦПК України, а також мету звернення учасника справи із заявою про забезпечення позову, з такою заявою може звернутись особа, яка у відповідності до норм ЦПК України, має статус позивача (позивача за зустрічним позовом).

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, саме позивачу належить право звертатись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Відповідач 3 статусу позивача не має, із зустрічною позовною заявою до суду не звертався, а відтак відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

При цьому, нормами ЦПК України не передбачено право відповідача щодо звернення із заявою про забезпечення позову, поданого позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача 3 - ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/21386/19 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку та звільнення від особистих речей, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: