Ухвала

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №205/5667/16-ц

провадження №61-14640ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 04 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегро-В» (товариства з обмеженою відповідальністю «Енергокредо»), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Юнеско», про розірвання договору, стягнення подвійного завдатку, неустойки та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2019 року в указаній вище справі. Дану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2019 року ним отримано нарочно 31 липня 2019 року.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2019 року оприлюднено 01 серпня 2019 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Проте, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником ОСОБА_1 не сплачено суму судового збору та заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, посилаючись на положення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки є пенсіонером за віком, на підтвердження вказаного надано копію пенсійного посвідчення.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір»та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України допустимими доказами є ті докази, що одержані з дотриманням порядку, встановленого законом.

Всупереч вказаному, заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про тяжке матеріальне становище заявника та давали б підстави для звільнення від сплати судового збору, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір»та статті 136 ЦПК України,що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Ураховуючи викладене, заявнику слід сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги, або надати належні докази, що підтверджують його майновий стан.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у липні 2016 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2016 року.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року становив 1 378 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви фізичною особою: майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 * 0,4 = 551,20) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (1 378 * 5 = 6 890) (редакція закону на момент пред`явлення позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Ураховуючи наведене та зважаючи на вимоги касаційної скарги (оскарження постанови апеляційного суду в частині стягнення коштів у розмірі 3 421 720 грн), заявник за подання касаційної скарги має сплатити за вимоги майнового характеру - 13 780 грн (6 890 * 200%).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 жовтня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька