ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8267/18 Номер провадження 22-ц/814/2061/19Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

представник позивача - адвокат Нагорний А.Є.

представник відповідача - адвокат Андрієнко С.А.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ТОВ «Авто Просто» - адвоката Онищенка Олександра Анатолійовича

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2019 року, ухвалене суддею Тімошенко Н.В., повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу в сумі 170 711,20 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 17.04.2014 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 укладено договір №708613, за умовами якого товариство взяло на себе обов`язок надати останній фінансові послуги з придбання автомобіля ЗАЗ VIDA, кузов № НОМЕР_1 , 2014 року випуску, а ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язалася оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% ціни автомобіля) та вартість наданих їй послуг шляхом сплати 84 (вісімдесяти чотирьох) щомісячних повних внесків. 15.09.2014 року між позивачем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за яким вони зобов`язалися відповідати перед кредитором (позивачем) як солідарні боржники у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором №708613. Крім того, 22.09.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким він зобов`язався відповідати перед кредитором (позивачем) як боржник у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором №708613. 30.09.2014 року ОСОБА_1 отримала автомобіль ЗАЗ VIDA, кузов № НОМЕР_1 , 2014 року випуску і зареєструвала його на своє ім`я (д.н.з НОМЕР_2 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . ОСОБА_1 протягом липня 2014 - грудня 2015 року сплачувала щомісячні внески, з січня 2016 року - припинила. На виконання умов договору ОСОБА_1 сплачено 52,3767% зі 100% в оплату чистих внесків та 46 внесків із 84-ти внесків в оплату послуг позивача. Розмір боргу ОСОБА_1 перед позивачем за договором станом на жовтень 2018 складає 47,6233% від ціни автомобіля, актуальної у жовтні 2018 року, та 38 (тридцять вісім) внесків в оплату послуг позивача. Станом на день подання позовної заяви борг не погашено. Позивач вважає, що невиконанням свого обов`язку ОСОБА_1 порушила цивільні права позивача, а отже, грошова сума у розмірі 170 711,20 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в примусовому порядку. Позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» суму заборгованості за договором №708613 у розмірі 170 711,20 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" суму сплаченого судового збору 2560,66 грн. по 640,16 грн. з кожного.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2019 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» суму заборгованості за договором № 708613 в розмірі 170 711, 20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» судовий збір в сумі 2 560,66 грн.

В іншій частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Свої зобов`язання за вказаним договором позивач виконав та надав фінансові послуги на придбання вказаного автомобіля, але, ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань належним чином не виконала. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зміни розміру зобов`язань ОСОБА_1 відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не було відомо і вони не давали на неї згоди як поручителі. Без згоди поручителів було збільшено обсяг їх відповідальності. Згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов`язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Авто Просто» - адвокат Онищенко О.А. просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення солідарно боргу задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно ч. 1 ст. 559 ЦК Україна, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ч. 1 ст. 653 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 8 угоди, ця угода може бути змінена лише за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди. Відповідно до договорів поруки від 15.09.2014 р. та від 22.09.2014 р. поручитель ознайомлений та має належне уявлення про зміст зобов`язань боржника, що виникають з основного зобов`язання, та погоджується відповідати перед кредитором за їх виконання боржником. Керуючись положенням п. 9.1 ст. 9 розділу 2 договору, у листопаді 2017р. позивач здійснив заміну автомобіля ZAZ VIDA на автомобіль RAVON. Вказані дії не свідчать про те, що було змінено умови основного зобов`язання без згоди поручителя. Згідно п. 2.1. ст. 2 договорів поруки - порукою згідно цього договору забезпечено виконання боржником зобов`язань за основним зобов`язанням, в тому числі виконання обов`язків щомісячно сплачувати передбачені договором про адміністрування №708613 від 17.06.2014 р. періодичних платежів разом із щомісячною винагородою, а також виконання обов`язків по сплаті інших платежів, передбачених основним зобов`язанням. Згідно п. 2.4. договорів поруки поручитель і кредитор цим погоджують, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх періодичних платежів разом із щомісячною винагородою та інших платежів, що передбачені договором про адміністрування №708613 від 17.06.2014р., що підлягають сплаті боржником. На момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 126 631,32 грн. Вказана заборгованість може бути змінена в порядку визначеному в ст. 2 та ст. 9 розділу ІІ договору. Зміна розміру заборгованості на підставі вказаних положень основного зобов`язання не є збільшенням обсягу відповідальності. Згідно п. 2.5. ст. 2 договорів поруки сторони погодили, що протягом дії договору у випадку зміни умов основного зобов`язання, якщо можливість цих змін прямо передбачена основним зобов`язанням, у випадках зміни розміру зобов`язань, забезпечених порукою та/або зміни строків виконання зобов`язань, якщо такі зміни здійснюються на підставах, передбачених основним зобов`язанням, відповідні зміни вносяться лише до основного зобов`язання, і не потребують внесення змін до цього договору. На внесення передбачених цим пунктом змін поручитель надає згоду під час підписання цього договору. Згідно термінології, викладеної у договорі, поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця та є основою для розрахунку грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства, передбачених договором. Поточна ціна автомобіля може змінюватися протягом строку дії договору про адміністрування, що відповідно, зумовлює зміну грошового розміру несплачених періодичних платежів та винагороди товариства. Таким чином, договором встановлено, що грошові зобов`язання учасника визначені у відсотках, що розраховуються відповідно до поточної ціни автомобіля яка повідомляється кожного місяця виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. Жодних змін до розміру відсоткової ставки визначеної в угоді сторонами не вносилося. Поточна ціна автомобіля є лише критерієм для розрахунку щомісячних внесків та не залежить від волі сторін правочину, оскільки визначається виробником та/або імпортером та/або дистириб`ютором. Тому зміна поточної ціни автомобіля не є підставою для внесення змін до угоди, та не вимагається згода поручителя на зміну поточної ціни, оскільки сторонами було погоджено такий спосіб розрахунку платежів при підписанні угоди. Згідно ст. 9 Розділу II договору, п. 9.1 якщо протягом строку дії договору постачальник припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначеного в додатку №1 до договору, «Авто Просто» зобов`язується здійснити заміну на іншу марку та/або модель автомобіля. Поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля буде застосовуватися для розрахунку складових періодичних платежів та винагороди товариства для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися учасникам, які не отримали попередню модель/марку. Якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля є щонайбільше на 10% вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку періодичних платежів та винагороди товариства, які мають сплачувати всі учасники групи. Якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля більш ніж на 10% перевищує останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку №1 до договору, застосовуються наступні механізми: для учасників, які вже одержали автомобіль: п. 9.2.2 Розмір у відсотках кожного наступного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою учасника не змінюватиметься; п. 9.2.2.1 Поточна ціна для розрахунку періодичних платежів разом із щомісячною винагородою буде пропорційно змінюватися відповідно до зміни поточної ціни нової марки та/або моделі автомобіля. Листом від 31.10.2017 року №297 дистриб`ютор автомобіля ZAZ VIDA повідомив ТОВ "Авто Просто" про припинення виробництва вказаного автомобіля. У листопаді 2017р. позивач здійснив заміну автомобіля ZAZ VIDA на автомобіль RAVON. Остання відома поточна ціна автомобіля ZAZ VIDA становила 228 950,00 грн., а автомобіля RAVON - 266 800,00 грн. Тому коефіцієнт для визначення Поточної ціни автомобіля ZAZ VIDA становив 0,8581334 (228950,00 грн./ 266800,00 грн.х100%). Вказані дії щодо визначення поточної ціни автомобіля ZAZ VIDA були здійснені позивачем саме на виконання умов ст. 9 Розділу II договору, а тому не можуть вважатися внесенням змін до договору, що призвели до збільшення обсягу зобов`язань поручителі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Андрієнко С.А. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 17.04.2014 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі №708613, відповідно до якого позивач надає учасникам групи послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи «Авто Так». Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інших послуг, передбачених договором, які гарантують придбання автомобіля кожним учасником системи «Авто Так». ОСОБА_1 в свою чергу, зобов`язалася оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих їй послуг шляхом сплати 84 щомісячних повних внесків (стаття 4 розділу І договору №708613) (а.с. 8-12).

15.09.2014 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено договір поруки, за яким вони зобов`язалися відповідати перед кредитором (позивачем) як солідарні боржники у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором №708613. Вказаний договір поруки посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дубовою Т.В. за реєстровими номером №2143 (а.с. 15-17).

22.09.2014 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким він зобов`язався відповідати перед кредитором (позивачем) як боржник у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором №708613. Вказаний договір поруки посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дубовою Т.В. за реєстровими номером №2209 (а.с. 18-19).

30.09.2014 року ОСОБА_1 отримала автомобіль ЗАЗ VIDA, кузов № НОМЕР_1 , 2014 року випуску і зареєструвала його на своє ім`я (д.н.з НОМЕР_2 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 20).

На виконання умов договору ОСОБА_1 сплачено 52,3767% зі 100% в оплату чистих внесків та 46 внесків із 84-ти внесків в оплату послуг позивача.

Розмір боргу ОСОБА_1 перед позивачем за договором станом на жовтень 2018 складає 47,6233% від ціни автомобіля, актуальної у жовтні 2018 року, та 38 (тридцять вісім) внесків в оплату послуг позивача.

Листом від 31.10.2017 року № 297 Дистриб`ютор автомобіля ZAZ VIDA повідомив ТОВ "Авто Просто" про припинення виробництва вказаного автомобіля (а.с. 21).

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 розділу II договору передбачено, що якщо протягом строку дії договору постачальник припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначеного в додатку №1 до договору, ТОВ «Авто Просто» зобов`язується здійснити заміну на іншу марку та/або модель автомобіля.

Керуючись положенням п. 9.1 ст. 9 розділу 2 договору, у листопаді 2017р. позивач здійснив заміну автомобіля ZAZ VIDA на автомобіль RAVON.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції не звернув увагу на повідомлення пошти на конверті на адресу відповідача ОСОБА_4 , з якого вбачається, що вказаний адресат помер (а.с. 55), та не встановив чи дійсно вказана особа померла і у залежності від часу її смерті та часу пред`явлення позову не ухвалив щодо цієї особи законне рішення.

Як встановлено апеляційним судом, з копії актового запису про смерть № 112 від 24.10.2017 року по Диканському районному ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а до суду першої інстанції ТОВ «Авто Просто» звернулося з позовом 16.10.2018 року, тобто після смерті вказаної особи.

Чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинено.

Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ч.1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи з вищевикладеного, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За нормами ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинялася. Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому ЦПК України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред`являти позов до померлої особи. При цьому позивач не позбавлений можливості пред`явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, та отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Таким чином вбачається, суд першої інстанції не застосував п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України до правовідносин, які склалися на момент подачі позову, між ПАТ «АвтоПросто» та ОСОБА_4 , та не закрив провадження у справі за п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинена.

Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог ПАТ «АвтоПросто» до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апеляційний суд у складі колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша та друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких інших умов основного договору.

Отже, правове значення має, чи відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя під час виконання боржником основного зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 2.3. ст. 2 розділу II договору № 708613 від 17.06.2014 р. учасник зобов`язаний повністю сплатити періодичні платежі та щомісячну винагороду згідно з графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою протягом перших 15 (п`ятнадцяти) календарних днів місяця. Не отримання рахунка на сплату періодичного платежі разом із щомісячною винагородою, не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою на банківський рахунок Авто Просто. Крім цього, ст. 3.1 розділу II договору передбачено право учасника за власним бажанням сплачувати авансові внески і будь-який момент протягом графіка внесків. Авансовий внесок складається з періодичного платежу та щомісячної винагороди. У відповідності до п. 3.3. вказаної статті сплачені авансові внески використовуються для послідовного скасування періодичних платежів разом із щомісячною винагородою за графіком внесків у зворотному порядку, починаючи з останнього періодичного платежу.

У зв`язку із припиненням виробництва автомобіля ZAZ VIDA, ТОВ «АвтоПросто» на підставі положень п. 9.1 ст. 9 розділу II договору здійснило заміну автомобіля ZAZ VIDA на автомобіль RAVON на підставі положень п.9.1, 9.2, 9.2.2 та 9.2.2.1 договору, довідки дистрибютера від 31.10.2017 року № 297 (а.с. 21).

Остання відома поточна ціна автомобіля ZAZ VIDA становила 228 950, 00 грн, а автомобіля RAVON - 266 800,00 грн., тому коефіцієнт для визначення поточної ціни автомобіля ZAZ VIDA становить 0,8581334 (228950,00грн./ 266 800,00 грн. х 100%).

Станом на жовтень 2018 року поточна ціна автомобіля RAVON становила 298 935, 00 грн. Таким чином, поточна ціна автомобіля ZAZ VIDA становила 256 526,11 грн. (298 935,00 грн. 0,8581334).

Розмір боргу за договором станом на жовтень 2018 року складав 47,6233% від останньої відомої поточної ціни автомобіля актуальної у жовтні 2018 року та 38 внесків в оплату адміністративних витрат, загальний розмір заборгованості складає 170 711,20 грн., з них періодичних платежів - 122 166,20 грн., що складає 47,6233% від ціни автомобіля та 48 545,00 грн. - щомісячна винагорода - 38 внесків.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №708613 від 17.06.2014 р. є обгрунтованими, доведеними належними доказами та підлягають задоволенню, проте, залишив поза увагою умови договорів поруки, які укладені з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на виконання ОСОБА_1 взятих зобов`язань.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.09.2014 року між ТОВ «Авто Просто», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за яким останні зобов`язалися відповідати перед кредитором (позивачем) як солідарні боржники у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором №708613 (а.с. 15 - 17).

22.09.2014 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким останній зобов`язався відповідати перед кредитором (позивачем) як солідарний боржник у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором №708613 (а.с.18 - 19).

Відповідно до п.2.5 вказаних договорів поруки сторони погодили, що протягом дії договору поруки у випадках зміни основного зобов`язання, якщо можливість таких змін передбачена основним зобов`язанням, у випадках зміни зобов`язань, забезпечених порукою та/або строків виконання зобов`язань, якщо такі зміни здійснюються на підставах передбачених основним зобов`язанням, відповідні зміни вносяться лише до основного зобов`язання та не потребують внесення змін до цього договору поруки. На внесення передбачених цим пунктом змін поручитель надає згоду під час підписання цього договору поруки.

Пунктом 4.4. договору поруки передбачено, що сторони погодили строк його дії 10 років з дня підписання даного договору.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ТОВ «Авто Просто» посилалося на те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує умови укладеної угоди, в результаті чого утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Оскільки боржником ОСОБА_1 за договором №708613 від 17.06.2014 р. зобов`язання не виконуються, тому з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість по вказаному договору підлягає до солідарного стягнення.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. По справі вбачається, що позивач при пред`явленні позову сплатив 2 560,66 грн. судового збору(а.с. 1), тому з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати - по 853,55 грн. з кожного.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.1,3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2 368 ч.1, 255 ч. п.1, 374 ч.1 п.2,4, 376 ч.1 п.1,3, 377 ч. 1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Авто Просто» - адвоката Онищенка Олександра Анатолійовича - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2019 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (код за ; місцезнаходження: 03045, м. Київ, Столичне шосе, 90, 4-й поверх) заборгованість за договором № 708613 від 17.06.2014 року у розмірі 170 711,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (код за ; місцезнаходження: 03045, м. Київ, Столичне шосе, 90, 4-й поверх) по 853,55 грн. судового збору з кожного.

Провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Авто Просто» до ОСОБА_4 про стягнення боргу - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов