Справа № 708/914/19
Номер провадження № 2/708/257/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Івахненко О.Г.,

при секретарі Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року Чигиринським районним судом винесено ухвалу про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у зв'язку з відмовою позивача від позову та вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, в розмірі 384,20 грн. Після винесення ухвали представник позивача Попельнюх ОСОБА_5 ., в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, звернувся до суду із заявою про приєднання доказів, що підтверджують його судові витрати, де просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн та 50 відсотків судового збору, сплаченого останім при поданні позову, в сумі 384,20 грн., а всього просить стягнути 6384,20 грн.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно до положень ч.ч. 1,4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; 4) розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Виходячи з положень ст.ст. 137, 138, 141 ЦПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права. Належними доказами, які підтверджують та обґрунтовують реальний розмір витрат на правничу допомогу, крім тих, які подані заявником, є докази, які доводять відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, у Книзі обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Вказана правова позиція зазначена і в Постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 335/9780/15-ц та є обов`язковою для виконання.

Так, представником позивача надано суду: договір про надання правничої допомоги № 07-4/19 від 16.07.2019 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2019 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 25/1 від 25.07.2019 року про оплату послуг за договором № 07-4/19 від 16.07.2019 року в розмірі 4000 грн., № 28/1 від 28.08.2019 року про оплату послуг за договором № 07-4/19 від 16.07.2019 року в розмірі 1000 грн., № 09/1 від 09.09.2019 року про оплату послуг за договором № 07-4/19 від 16.07.2019 року в розмірі 1000 грн. А всього просить стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу за актом прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2019 року до договору про надання правничої допомоги № 07-4/19 від 16.07.2019 року в сумі 6000 грн.

Виходячи з того, що представником позивача надано суду належне документальне підтвердження здійснення позивачем оплати послуг адвоката, що узгоджується з положеннями ст.ст. 137, 138, 141 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому суд вбачає підстави для стягнення даних витрат в сумі 6000 грн. на користь позивача з відповідача ОСОБА_3 , оскільки вони доведені належним чином.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, то як передбачено ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В ухвалі суду від 09.09.2019 року вирішено питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в розмірі 384,20 грн.

Таким чином, не відшкодованою на користь позивача залишається сума судового збору в розмірі 384,20 грн.

З урахуванням цього та виходячи з вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача вище зазначеної суми судового збору, оскільки судовий збір в розумінні ч. 1 ст. 133 ЦПК України входитьдо складу судових витрат.

На підставі викладеного та, керуючись Постановою КМУ № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 133, 137, 138, 141, 142 ЦПК України, суд

УХВАЛ И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) понесені судові витрати в сумі шість тисяч триста вісімдесят чотири (6384) гривні 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Г. Івахненко