Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/16307/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку.

Вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку у зв`язку із раком матки померла його мати ОСОБА_3

08 жовтня 2019 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві листом № 2242/17.6-73 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , мотивуючи відмову тим, що документи подані для підтвердження факту смерті видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про смерть та забезпечення реалізації прав та законних інтересів на території України.

В судове засідання заявник, представник заявника та представник заінтересованої особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки представника заінтересованої особи суд повідомлено не було.

У поданій заяві представник заявника просить провести розгляд справи у його відсутності та у відсутності заявника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 17).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копії паспорта серії НОМЕР_2 , заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8, 9).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підтвердження чого надано копію лікарського свідоцтва про смерть № 62 від 23.09.2019 року видане Міською клінічною лікарнею № 21 м. Донецька, з якого убачається, що причиною смерті став рак матки (а.с. 4-4 зв.).

За нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної

реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть видані закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подавав документи про державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, проте у реєстрації було відмовлено листом від 08.10.2019 року за № 2242/17.6-73, оскільки надане заявником лікарське свідоцтво про смерть № 62 від 23.09.2019 року видане Міською клінічною лікарнею № 21 м. Донецька, тобто на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому підстави для здійснення реєстрації смерті відсутні (а.с. 12).

Отже, з матеріалів справи убачається, що реєстрація смерті матері заявника у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть матері на підставі вищезазначеного лікарського свідоцтва про смерть у заявника не має, так як воно не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті.

Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, що є тимчасово окупованою територією України, та отримання свідоцтва про смерть.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 315, 317, 318, 319, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Ново-Нікольське, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

Заінтересована особа - Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в особі Головного територіального управління юстиції у м. Києві, місце знаходження: м. Київ, бул. Верховної Ради, 8/20, ідентифікаційний .

Судове рішення складене 11 жовтня 2019 року.

Суддя