КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1985/19
Провадження № 2-о/488/58/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10.09.2019 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де заінтересованою особою виступає Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності їй - ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданого на підставі рішення Виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів від 30 травня 1997 року № 30 на ім`я " ОСОБА_2 ".

Мотивуючи заяву тим, що іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак надав заяву до суду в якій проти задоволення вимог заявниці не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що на підставі рішення Виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів від 30 травня 1997 року № 30 заявнику ОСОБА_1 , видано державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 11410 площею 0,04 га для садової ділянки № НОМЕР_3 .

Вищевказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126 При складанні вищевказаного державного акту було допущено помилку, а саме: при перекладі прізвища заявника на українську мову замість правильного « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_4 ».

21 лютого 2019 року заяник звернулася з письмовою заявою до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, щодо виправлення допущеної помилки у державному акті на право приватної власності. Проте, на лист від 21 лютого 2019 року заянику повідомили, що з 2013 року державні акти не видаються. Крім того інструкцією «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка, на теперішній час, втратила чинність заборонялося робити виправлення або помарки в державних актах.

Через зазначені розбіжності в документах заявник не може належним чином реалізувати своє право на володіння та розпорядження належним їй майном.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно. При цьому, з 01 січня 2013 року, державні акти не видаються.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право на користування земельною ділянкою заявником, а саме: державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 11410 площею 0,04 га для садової ділянки № НОМЕР_3 , виданий на підставі рішення Виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів від 30 травня 1997 року № 30 належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж зверненням до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування земельною ділянкою.

Тож, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документа заявнику, є користування земельною ділянкою.

При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст.15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 293, Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі наведеного суд вважає за належне задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де заінтересованою особою виступає Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 316, 318, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де заінтересованою особою виступає Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , реєстрація: АДРЕСА_1 ) державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданого на підставі рішення Виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів від 30 травня 1997 року № 30 на ім`я " ОСОБА_2 ".

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони у справі:

Заявник - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , реєстрація: АДРЕСА_1 );

Заінтересована особа - Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області (, юридична адреса: Миколаївська область, Вітовський район, с. Лимани, вул. Центральна, 130).

Суддя Я.А. Чернявська