гСправа № 358/329/18 Провадження № 2/358/21/19
УХВАЛА

13 вересня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмеденко І.В., відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуслав заяву ОСОБА_3 про відвід судді Корбута Володимира Михайловича у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Богуславського районного суду Київської області Корбута В.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

13 вересня 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулася до канцелярії суду із заявою про відвід судді Корбута Володимира Михайловича, мотивуючи тим, що 26 жовтня 2018 року під час підготовчого судового засідання незважаючи на те, що вона на той час була на сьомому місяці вагітною суддя ОСОБА_6 М. з особливим цинізмом грубив їй, постійно перебивав, кричав на неї, задавав питання, які взагалі не відносяться до предмету судового розгляду, ображав її колишнього чоловіка відповідача по справі, і наголосив на тому, що вона спить під час розлучення та робить з ним дітей і цим самим створює собі лишні проблеми, насміхався над нею, що вона живе з чоловіком невдахою та вчиняв інші дії, які явно порочать звання судді з питань моралі, що безумовно є неповагою до неї, як до учасника судового процесу, за наслідками чого вона 01 листопада 2018 року подала до Вищої ради правосуддя скаргу про дисциплінарний проступок судді. Враховуючи вищевказану скаргу до Вищої ради правосуддя на суддю Корбута В.М., яка на даний час розглядається уповноваженим органом вважає, що суддя не має процесуального права розглядати дану цивільну справу та підлягає безумовному відводу з підстав, що визначені п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а поскільки самовідвід вказаним суддею не заявлено, вона подає окрему заяву про його відвід.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилися, не дивлячись на те, що належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 169).

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши подану заяву про відвід судді та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Підставами для відводу (самовідводу) судді визначено положеннями статей 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Ознайомившись з технічним записом судового засідання від 26 жовтня 2018 року встановлено, що під час судового засідання головуючий по справі діяв у відповідності до положень статей 189, 197 та 198 ЦПК України, що може бути підтверджено представником позивача ОСОБА_4 адвокатом Приліпко О.Д., тому всі твердження позивача ОСОБА_3 , які викладенні у її заяві про відвід судді Корбута В.М. є такими, що не відповідають дійсності та є надуманими.

Крім того, позивач ОСОБА_3 звернувшись 13 вересня 2019 року із заявою про відвід судді Корбута В.М. не дотримано вимог, передбачених абзацом першим частини третьої статті 39 ЦПК України, оскільки вона не зверталася із заявою про відвід судді протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі та до початку підготовчого засідання.

Якщо припустити, що 26 жовтня під час підготовчого судового засідання суддя Корбут В.М. вів себе з особливим цинізмом, грубив позивачу ОСОБА_3 , постійно її перебивав, кричав на неї, задавав питання, які взагалі не відносяться до предмету судового розгляду, ображав її колишнього чоловіка, насміхався над нею, що вона живе з чоловіком невдахою, вчиняв інші дії, які явно порочать звання судді з питань моралі та відносився до неї з неповагою, як до учасника судового процесу, то і в цьому випадку у відповідності до абзацу другого частини третьої статті 39 ЦПК України позивач ОСОБА_3 повинна була звернутися із заявою про відвід не пізніше двох днів після 26 жовтня 2018 року, однак вона звернулася із заявою про відвід судді лише 13 вересня 2019 року, тобто через 10 місяців після того, як їй стало відомо про підстави для відводу.

Із змісту заяви про відвід, головуючий суддя дізнався про те, що 01 листопада 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Вищої ради правосуддя із скаргою про притягнення до дисциплінарної відповідальності, в якій зазначено, що на даний час її скарга розглядається уповноваженим органом.

Однак дане твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки Вища рада правосуддя не повідомляла про відкриття дисциплінарного провадження по даній скарзі, тому вважаю, що заява про відвід судді та твердження позивача про те, що є скарга, яка розглядається Вищою радою правосуддя, слід розцінити як намагання здійснити тиск на суд та вплинути на результат майбутнього рішення.

Навіть, якщо припустити, що Вища рада правосуддя відкрила дисциплінарне провадження за скаргою позивача ОСОБА_3 від 01 листопада 2018 року і про це своєчасно стало відомо судді ОСОБА_7 В. ОСОБА_8 , то дана обставина ніяким чином не могла вплинути на його об`єктивність та безсторонність, оскільки у судді відсутня будь-яка заінтересованість у результаті розгляду справи про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Крім того, позивачем ОСОБА_3 не враховано, що будь-які скарги, які направляються до Вищої ради правосуддя не є підставою для відводу суддів, оскільки така обставина не визнана законом, як така, що має наслідком для відводу (самовідводу) судді.

Вирішуючи питання про відвід, суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року), в якому зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Виходячи з наведеного та враховуючи зміст заяви позивача ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, оскільки позивачем не надано переконливих доводів того, що головуючий суддя по справі проявляє чи буде проявляти необ`єктивність та упередженість при розгляді даної справи, а також не встановлено інших обставин, які б викликали сумнів у заінтересованості судді Корбута В.М. в результаті розгляду цієї справи чи його безсторонності.

Розглянувши подану позивачем ОСОБА_3 заяву про відвід, суд прийшов до висновку про те, що дана заява є необґрунтованою, оскільки не містить правових підстав для відводу судді.

Порядок вирішення заявленого відводу регламентовано положеннями статті 40 ЦПК України, відповідно до частини третьої цієї статті визначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому вважає за необхідне зупинити провадження у справі та в порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України передати справу для визначення іншого судді, який вирішить питання про відвід судді.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений позивачем ОСОБА_3 відвід судді Корбуту Володимиру Михайловичу необґрунтованим.

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Корбута Володимира Михайловича передати для вирішення в порядку частини першої статті 33 ЦПК України.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - зупинити до вирішення заяви ОСОБА_3 про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2019 року.

Головуючий: суддя В. М. Корбут