11.10.2019 Справа № 2-4952/11
Номер справа 2-4952/11
Номер провадження 2-ві/756/41/19
У Х В А Л А

11 жовтня 2019 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Яценко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Луценка О.М. та секретаря судових засідань в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бочковський Тарас Олександрович, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дякон Назарій Миколайович , Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» про визнання виконавчих листів такими , що не підлягають виконанню, -

в с т а н о в и в:

08.10.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду заяву про відвід судді Луценка О.М. та секретаря судових засідань у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.10.2019 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині відводу головуючому у справі - судді Луценку О.М. та секретарю судових засідань передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ для визначення судді для її розгляду у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Луценка О.М. та секретаря судових засідань передана на розгляд судді Яценко Н.О.

Як убачається з матеріалів справи заявник в своїй заяві посилається на те, що підставою для даного відводу є обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості. Як зазначають заявники суддею не винесено ухвалу про відкриття провадження по справі; не вирішено питання про об*єднання справ в одне провадження відповідно до ст.188 ЦПК України; до початку судового засідання суддею неправомірно, на погляд заявника,відмовлено у винесенні ухвали про відкриття провадження по справі; суддя двічі покидав зал судових засідань і двічі повертався не надаючи ухвалу про відкриття провадження ; через відсутність ухвали про відкриття провадження по справі було заявлено клопотання про відкладення ; також судді було заявлено декілька відводів , які він не вирішував; суддя даючи накази військовослужбовцю перешкоджав її участі у залі судових засідань у зачитуванні заяв та клопотань та в подальшому безпідставно, на її погляд, викликав працівників поліції .

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді, вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Ухвалою суду вирішено проводити розгляд даної заяви про відвід без виклику учасників справи.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, приходжу до висновку, що незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу. Заява про відвід фактично зводиться до не згоди заявників з процесуальними діями судді під час розгляду даної справи, що відповідно до ЦПК України не є підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, вважаю, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів саме в об`єктивності та неупередженості судді Луценка О.М. при розгляді вищевказаної справи. Підстав для відводу секретаря судових засідань також не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Луценка О.М. та секретаря судових засідань в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бочковський Тарас Олександрович, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дякон Назарій Миколайович, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя