Провадження № 2/641/64/2019 Справа № 641/9198/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Бєлової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж О.А., про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення, виселення, визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , діючої як законний представник ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування витрат, здійснених для поліпшення майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений ПН ХМНО Міссіяж О.А. 14.12.2012, реєстровий № 2639; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 спірну квартиру; скасувати рішення ПН ХМНО Тарасової Ю.П. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , вчинену 22.09.2015 на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2015 за № 1671; виселити ОСОБА_2 та членів її родини з квартири АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування; відшкодувати судові витрати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 , остання в цій квартирі була за реєстрована та мешкала разом зі своїм сином ОСОБА_7 . Позивач є рідним сином ОСОБА_7 та рідним онуком ОСОБА_6 Бабуся позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько позивача помер в червні 2012 року, не встигши оформити спадкові права на квартиру після своєї матері. Після досягнення позивачем ОСОБА_1 14-річного віку, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після свого батька, якій фактично прийняв спадщину після його матері у вигляді спірної квартири, та 09.09.2016 було заведено спадкову справу. При перевірці відомостей щодо спадкового майна стало відомо, що в грудні 2012 року ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом, продала спірну квартиру ОСОБА_3 , який в грудні 2014 року продав квартиру за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 Остання в вересні 2015 року продала квартиру відповідачу ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що на момент вчинення правочину ОСОБА_6 не мала цивільної правоздатності, оскільки померла, а тому правочин щодо відчуження права власності на нерухоме майно на користь ОСОБА_3 має бути визнаний недійсним, наслідками недійсності правочину є повернення в натурі всього, що особа одержала на виконання цього правочину. Реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується в разі наявності між сторонами укладеного правочину, який визнано недійсним, а вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена лише стороні недійсного правочину. В разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндікаційного позову від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, має право витребувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Також, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спірну квартиру у нотаріуса .

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду свої письмові заперечення по суті позовних вимог, в яких зазначала, що надані позивачем копії правовстановлюючих документів не свідчать про належність спірної квартири ОСОБА_6 , оскільки після укладення угоди щодо квартири на товарній біржі ОСОБА_6 не дотрималась законодавчо встановленої форми угоди та не посвідчила даний договір в нотаріальній конторі, а тому в неї не виникло права власності на нерухоме майно, де-юре власником квартири є інша особа, а тому у позивача відсутні підстави для спадкування. Вимога позивача щодо виселення зі спірної квартири зовсім не обґрунтована. В той же час вона є власником квартири за договором купівлі-продажу, посвідченим ПН ХМНО Тарасовою Ю.П., проведено державну реєстрацію правочину, тобто ОСОБА_2 правомірно, в установленому законом порядку, оплатно набула право власності на спірну квартиру, при укладенні договору вона не знала й не могла знати про наявність третьої особи, яка вважає себе власником майна в порядку спадкування за законом, оскільки такий позов було подано до суду лише в листопаді 2016 року, а тому вона є добросовісним набувачем.

Також відповідачем ОСОБА_2 подано до суду зустрічний позов, в якому після уточнення вона просить стягнути з ОСОБА_4 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_1 , на її користь вартість здійснених нею витрат на поліпшення нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 в розмірі 233959,00 грн., відшкодувати судові витрати.

Обґрунтовуючи зустрічні вимоги ОСОБА_2 вказує, що вона є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, при задоволенні судом вимог ОСОБА_1 щодо визнання правочину недійсним, витребування з володіння квартири та виселення вона залишиться без житла. Між тим нею були понесені витрати на поліпшення стану квартири, а саме проведені ремонтно-відновлювальні роботи, встановлено сантехнічне обладнання. Витрати на ремонт у кімнаті та службових приміщеннях квартири були необхідними та корисним, оскільки технічний стан житла був незадовільний та не надавав можливості його використання за прямим призначенням - забезпечення нормального поживання фізичної особи, проведені нею відновлювальні ремонтні роботи значно поліпшили експлуатаційні властивості квартири, понесені витрати підтверджуються товарними чеками на придбання будівельних матеріалів.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, зустрічні вимоги ОСОБА_2 просили залишити без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Головков О.М. у судовому засіданні первісні вимоги ОСОБА_1 визнали в повному обсязі, зустрічні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , актовий запис про народження № 1 від 20.01.2002 Старовірівської сільради Нововодолазького району Харківської області.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції в Харківській області зроблено відповідний актовий запис № 107 від 09.12.2004.

07.03.2014 мати позивача - ОСОБА_4 уклала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Батько позивача - ОСОБА_7 був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ним була зареєстрована та мешкала мати останнього, ОСОБА_6 ; родинні відносини між ними підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

Спірна квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності була зареєстрована на ім`я ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу Харківської товарної біржи від 10.10.1994 за № Н3-705.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, про що Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 06.09.2016 складено відповідний актовий запис № 01.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 , про що Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області складено відповідний актовий запис за № 52 від 12.06.2006.

09.09.2016 неповнолітній позивач ОСОБА_1 , діючи за згодою його матері ОСОБА_4 , звернувся до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_7 , заведена спадкова справа № 565/2016, нотаріусом надано довідку щодо переліку необхідних документів для оформлення спадщини, в тому числі про необхідність надання оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Також, державним нотаріусом Шостої ХДНК було сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна станом на 04.10.2016.

З даної інформаційної довідки вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного із ОСОБА_5 , посвідченого ПН ХМНО Тарасовою Ю.П. від 22.09.2015, реєстровий № 1671; право власності зареєстровано 22.09.2015.

В свою чергу ОСОБА_5 була власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу, укладеного із ОСОБА_3 , посвідченого ПН ХМНО Грузковою Ю.В. від 23.12.2014, реєстровий № 2661; право власності було зареєстровано за ОСОБА_5 . 23.12.2014.

ОСОБА_3 . набув права власності на спірне майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО Міссіяж О.А. від 14.12.2012 за № 2639; право власності за ОСОБА_3 було зареєстровано 17.12.2012.

При цьому, за даними цієї довідки, ОСОБА_3 придбав спірну квартиру 14 грудня 2012 року саме у ОСОБА_6 , яка була попереднім її власником на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на Харківській товарній біржі 10.10.1994 за № Н3-705.

Однак, згідно актового запису № 01, складеного Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 06.09.2016, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ., тобто за десять місяців до того, як нотаріус посвідчив правочин.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи, що на момент вчинення правочину ОСОБА_6 не могла мати цивільної дієздатності, оскільки вже померла, наявні підстави для визнання правочину щодо відчуження квартири на користь ОСОБА_3 недійсним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частинами 2, 3 ст. 388 ЦК України визначено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Сторонами у справі не заперечується, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірної квартири, оскільки набула права власності на неї за відплатним договором, не знала про те, що ОСОБА_5 не мала права відчужувати майно, однак дане майно вибуло з володіння власника - ОСОБА_6 не з її волі.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем свого батька ОСОБА_7 , який свою чергу є єдиним спадкоємцем майна своєї матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так, згідно зі ст. 1261 ч.1 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця.

Спадкоємець, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яку фактично прийняв її син ОСОБА_7 , оскільки був зареєстрований на момент смерті разом із спадкодавцем, однак свої спадкові права у встановленому законом порядку не оформив та ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що за даними спадкової справи позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після свого батька, наявні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, в тому числі і виселення усіх осіб, які мешкають у квартирі, оскільки ОСОБА_2 не заперечує своєї проживання разом із чоловіком у спірній квартирі.

Що стосується зустрічних вимог ОСОБА_2 про відшкодування понесених нею витрат на поліпшення житла - квартири АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, на підтвердження своїх вимог ОСОБА_2 заявлено клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надано наявні в неї відомості щодо переліку та обсягів ремонтних робіт, а саме чеки, квитанції, договори на виконання робіт.

Згідно висновку експертів ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 22144/6354, складеного 25.04.2019, встановити, в який2 саме час чи період виконувалась ремонтно-будівельні роботи в квартирі АДРЕСА_1 , до чи після 22.09.2015, не надається можливим, оскільки експерту було надано лише договір від 15.03.2016 на виконання робіт з виготовлення то монтажу металевих виробів - встановлення грат з зовнішньої сторони віконних блоків. Інша договірна, проектна або виконавча документація на ремонтно-будівельні роботи в квартирі АДРЕСА_3 на дослідження не була надана, а візуальним оглядом визначити час проведення ремонтних робіт не надається можливим.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи, що ОСОБА_2 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження, що саме нею були проведені будівельно-ремонтні роботи та поліпшено стан квартири АДРЕСА_1 саме на суму 233959,00 грн., суд вважає, що відсутні підстави для задоволення її зустрічних вимог.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 255, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений ПН ХМНО Міссіяж О.А. 14.12.2012, реєстровий № 2639.

Витребувати у ОСОБА_2 з незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення ПН ХМНО Тарасової Ю.П. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , вчинену 22.09.2015 на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2015 за № 1671.

Виселити ОСОБА_2 та осіб, які з нею проживають, з квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 615,53 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 про відшкодування витрат, здійснених для поліпшення майна - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_4 .

Третя особа - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 .

Третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, АДРЕСА_6 .

Третя особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_7 .

Повне судове рішення складено 17 вересня 2019 року.

Суддя: Д. Є. Боговський