Житомирський апеляційний суд
Справа №280/469/18 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 41 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №280/469/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області, ухвалене 14 травня 2019 року суддею Василенком Р.О. у м. Коростишеві, повний текст рішення складено 20 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (а.с. 1-2, 11-12, 52-53, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог від 16.11.2018 та від 26.04.2019 (а.с. 30-31, 59-61), зазначив, що 21 червня 2017 року в залі Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 поширив стосовно нього недостовірну інформацію про те, що «позивач особисто приїжджав отримувати зерно та пшеницю близько 3-4 центнерів, приблизно у 2003-2004 році працював на заводі помічником бригадира зять позивача ОСОБА_3 , з ним приїхав позивач й сказав, що потрібна рама від трактора йому її видали, особисто бачив ту раму і що її передавали в руки зятя ОСОБА_1 ». Вказана інформація не стосувалася предмету судового розгляду у справі №280/61/17, є свавільним втручанням у його особисте життя і доводилась суду та присутнім з метою формування негативної думки про нього та можливої винагороди від іншої сторони. Така недостовірна інформація можливо вплинула на ухвалення судом негативного для нього рішення. Тому просив: визнати дії ОСОБА_2 щодо поширення конфіденційної інформації про нього та його сімейні стосунки, до того ж недостовірної, вказаної у звукозаписі судового засідання від 21.06.2017 з 14:22:02 по 14:33:23 та абз. 1 стор. 3 рішення Коростишівського районного суду Житомирської області у справі № 280/61/17 без його згоди неправомірними; визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, вказану у звукозаписі судового засідання від 21.06.2017 з 14:22:02 по 14:33:23 та абз. 1 стор. 3 рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року у справі № 280/61/17 про те, що «зять позивача ОСОБА_3 , став зятьом лише у 2007 році, з ним приїхав позивач й сказав, що потрібна рама для трактора йому її видали, особисто бачив ту раму і що її передавали в руки зятя ОСОБА_1 », в тій частині що приблизно у 2003-2004 році ОСОБА_3 був зятьом позивача, що позивач приїздив з зятьом, говорив що «потрібна рама для трактора йому її видали»; зобов`язати ОСОБА_2 протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду у справі спростувати у той самий спосіб, у який вона була поширена недостовірну та таку, що принижує його честь, гідність, та ділову репутацію, указану інформацію; стягнути з ОСОБА_2 50000 грн на відшкодування моральної шкоди та 1000 грн витрат по підготовці та подачі позовної заяви до суду.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

На його думку, суд першої інстанції не врахував його доводів про те, що поширена ОСОБА_2 недостовірна інформація не стосувалася предмету спору у справі № 280/61/17, не є оціночним судженням, а є твердженням про конкретні факти, які звинувачують його ( ОСОБА_1 ) у незаконній діяльності та протиправній поведінці, зокрема у використанні «посадових обов`язків для незаконного отримання матеріальних ресурсів». Судом також не враховано, що відповідач поширив конфіденційну інформацію про нього та його сімейні стосунки, до того ж недостовірну, оскільки ОСОБА_3 не був його зятем у вказаний відповідачем період. Крім того, відповідач не спростував доводів позовної заяви. Отже вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його позову. У своїх доводах також послався на судову практику національних судів та Європейського суду з прав людини.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Із матеріалів справи, звукозапису судового засідання від 21.06.2017 з 14:22:02 по 14:33:23 у справі № 280/61/17 вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 21 червня 2017 року в залі Коростишівського районного суду Житомирської області під час допиту в якості свідка у справі №280/61/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування шкоди, ОСОБА_2 повідомив про те, що «позивач особисто приїжджав отримувати зерно та пшеницю близько 3-4 центнерів, приблизно у 2003-2004 році працював на заводі помічником бригадира зять позивача ОСОБА_3 , з ним приїхав позивач й сказав, що потрібна рама від трактора йому її віддали, особисто бачив ту раму і що її передавали в руки зятя ОСОБА_1 ».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в ході розгляду справи не встановлено, що інформація, яку повідомив ОСОБА_2 під час допиту його в якості свідка принижує честь, гідність чи ділову репутацію позивача. У задоволенні решти вимог суд відмовив, посилаючись на те, що такі вимоги є похідними від вимог щодо визнання інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання ОСОБА_1 на те, що поширена ОСОБА_2 , як свідком, недостовірна інформація не стосувалася предмету спору у справі № 280/61/17, не є оціночним судженням, а є твердженням про конкретні факти, які звинувачують його ( ОСОБА_1 ) у незаконній діяльності та протиправній поведінці, зокрема у використанні «посадових обов`язків для незаконного отримання матеріальних ресурсів» є такими, що не спростовують висновки суду, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова) юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь яких інших дій, наприклад, порушення принципів моралі, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо, і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Разом з тим, позивачем не доведено юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи. Зокрема, ОСОБА_1 не доведено поширення відповідачем інформації, що порушує особисті немайнові права або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Пояснення свідка ОСОБА_2 , про те, що «позивач особисто приїжджав отримувати зерно та пшеницю близько 3-4 центнерів, приблизно у 2003-2004 році працював на заводі помічником бригадира зять позивача ОСОБА_3 , з ним приїхав позивач й сказав, що потрібна рама від трактора йому її віддали, особисто бачив ту раму і що її передавали в руки зятя ОСОБА_1 », не містять ознак негативної інформації та прямої вказівки на звинувачення ОСОБА_1 у незаконній діяльності та протиправній поведінці, зокрема у використанні «посадових обов`язків для незаконного отримання матеріальних ресурсів».

Крім того, як вбачається зі змісту рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року у справі №280/61/17 наведена свідком інформація була доказом у цій справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, а тому відповідно до п. 17 Постанови позов ОСОБА_1 є безпідставним.

Посилання ОСОБА_1 на те, що інформація щодо його родинних зв`язків із ОСОБА_3 є конфіденційною та недостовірною, а тому дії відповідача щодо поширення такої інформації без його згоди підлягали визнанню незаконними є безпідставними, оскільки положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо поширення конфеденційної інформації розповсюджується лише на розпорядників такої інформації, визначених ст. 13 цього Закону, яким відповідач не є. Показання ОСОБА_2 не можуть бути визнані втручанням в особисте життя позивача, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є помилковими.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у 2003-2004 роках ОСОБА_3 не був ще його зятем, а тому поширена ОСОБА_2 інформація є недостовірною, не може бути підставою для задоволення позову про визнання дій ОСОБА_2 про поширення такої інформації неправомірними.

Інші, наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, такі доводи були предметом дослідження суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 13 вересня 2019 року.