РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

30.09.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Білінської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 64 234,20 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 762 678,19 грн.

В обґрунтування вимог вказано, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28.10.2011 року і до повноліття дітей. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість по аліментам у розмірі 64 234,20 грн. Крім того, позивач вважає, що з відповідача слід стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів, яка за її розрахунком становить 762 678,19 грн.

Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду не врученою адресату.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25-26).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ксаверівка, Черняхівського району, Житомирської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно і до повноліття дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в подальшому у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно і до повноліття дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28.10.2011 року. (а.с. 23).

Згідно довідки-розрахунку, виданої Богунським ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області 24.10.2018 року №58994/7.21-30/10, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2011 року, становить 64 234,20 грн. за період з 28 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2018 року (а.с. 27).

У статті 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Саме шляхом стягнення аліментів в примусовому порядку, в даному випадку, реалізовується право дитини на належне утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

У позовній заяві ОСОБА_1 наводить розрахунок неустойки, згідно якого сума пені становить 762 678,19 грн.

Однак, з такою сумою пені суд погодитися не може, оскільки як вбачається з розрахунку пені, який здійснено позивачем та приєднано до позовної заяви (а.с. 28-29), її розрахунок здійснено не вірно, оскільки позивачем нараховувалася пеня на суму боргу не за кожним місячним платежем окремо, а на суму заборгованості, до якої додавалася вся попередня заборгованість, що призводить до нарахування пені на одну і ту ж суму заборгованості неодноразово. Крім того, не вірно взято період, за який нараховувалася пеня, оскільки пеня нараховувалася на кількість днів у місяці, у якому мали бути сплачені аліменти, однак сплачені не були, що суперечить порядку нарахуванню пені на заборгованість по сплаті аліментів, який вказаний вище, оскільки пеня по сплаті аліментів нараховуючи шляхом множення заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати та множення 1 відсоток.

Судом проведено розрахунок заборгованості пені за формулою: заборгованість за кожним місячним платежем окремо помножена на загальну кількість днів заборгованості та помножена на 1 % та встановлено, що сума пені по аліментам за період з 28 жовтня 2011 р. по 30 вересня 2018 року становить 726 181,25 грн. Суд позбавлений можливості визначити розмір пені на день розгляду справу, оскільки позивачем не надано відомостей про розмір заборгованості з вересня 2018 року по день винесення рішення судом, крім того відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованою та законною вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Однак, суд враховує, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладенов такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції має зворотню дію в часі. (Постанова Верховного Суду № 753/12684/16 від 05.09.2018 року).

Тому, суд стягує з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 100 відсотків заборгованості по аліментам у сумі 64 234,20 грн. за період з 28.10.2011 року по 01.10.2018 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення суми заборгованості по аліментах, суд зазначає наступне.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів (не про стягнення заборгованості) вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. З поданої позивачем позовної заяви не вбачається спору про розмір заборгованості по аліментам.

Як встановлено судом, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.10.2018 року становить 64 234,20 грн.

Дана заборгованість виникла у зв`язку з нарахуванням аліментів державним виконавцем по виконавчому листу, який знаходиться на виконанні у Богунському ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області, а державним виконавцем проводяться дії щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, задоволення позову про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, яка вже стягується державним виконавцем, призведе до подвійного стягнення суми заборгованості по аліментам.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 192, 196 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за несвоєчасну сплату аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2011 року, в сумі 64 234,20 грн. за період з 28.10.2011 року по 01.10.2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 10.10.2019 року

Суддя Л.М. Чішман