ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року м. Херсон

справа № 654/1950/19

провадження № 22-ц/819/1465/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Кузнєцової О.А., Майданніка В.В.,

секретар: Шибінська А.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Іващенко Андрій Іванович на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року, постановленої у складі судді Данилевського М.А., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом про визначення місця проживання дитини.

30.07.2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, яку він обґрунтовував тим, що після відкриття провадження у даній справі, відповідач відмовилася передавати сина ОСОБА_4 позивачеві для проживання у раніше встановленому сторонами порядку, змінила та приховує його місце проживання, чим перешкоджає здійсненню позивачу батьківських прав та обов`язків, серед яких і право на проживання з дитиною. Вважає, що вказане утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, в разі його ухвалення на користь позивача. Посилаючись на наведене, просив: встановити йому систематичні побачення з малолітнім сином ОСОБА_4 , кожної неділі, понеділка, вівторка та середи з 09 години до 19 години, без присутності матері ОСОБА_3 ; встановити обов`язок ОСОБА_3 кожної неділі, понеділка, вівторка та середи до 09.00 години передавати йому малолітнього сина, за місцем проживання ОСОБА_1 або ОСОБА_3 ; у разі невиконання ОСОБА_5 покладеного на неї судовим рішенням обов`язку щодо передання дитини батькові, відібрати малолітнього ОСОБА_4 від ОСОБА_3 та передавати батьку ОСОБА_1 .

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 серпня 2019 рокузаяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості заяви, та з того, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову є фактичним вирішенням позову щодо визначення місця проживання дитини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Іващенко А.І. в інтересах позивача подавапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, помилково дійшов висновку про те, що вжиттям заходів забезпечення позову буде фактично вирішено спір по суті, оскільки в заяві позивач просить встановити йому години спілкування з дитиною, а в позові просить визначити постійне місце проживання дитини з ним, а отже в заяві та в позові зазначені різні цілі.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Позиція апеляційного суду

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, засоби забезпечення позову, які просить застосувати позивач, являються фактично вирішенням спору щодо участі у вихованні дитини батьків, що не є предметом розгляду даної справи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах і доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Іващенко Андрій Іванович залишити без задоволення, аухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2019 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: О.А. Кузнєцова

В.В. Майданік