Справа № 299/524/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

секретаря: Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Нечаєва Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 14 березня 2017 року у справі №299/524/17 (Головуючий: Рішко Г.І.), -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, мотивуючи тим, що у 1995 році її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали у ОСОБА_5 житловий будинок в АДРЕСА_1 за суму 3 500 доларів США. Останній передав її батькам всі наявні правовстановлюючі документи на будинок і вважали, що таким чином будинок ними придбано. З того часу їхня сім`я почала проживати в будинку, вести домашнє господарство та вчиняти добудову до будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер та не встиг належним чином оформити з батьками позивачки договір купівлі-продажу будинку у нотаріуса. За період проживання у будинку батьки позивачки у 1998 році уклали договір на проектування та технічні умови для підведення газопроводу до будинку, у 2001 році здійснили газифікацію будинку та уклали договір про надання послуг з газопостачання. У 2006 році позивачка одружилася і залишилася проживати разом з чоловіком у цьому будинку, а її батьки переїхали проживати в інший будинок.

За весь період проживання у будинку вона добросовісно, безперервно та відкрито користується даним нерухомим майном більше 15 років, обслуговує та утримує його, сплачує комунальні послуги.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 14 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОК НОМЕР_1 , уродженкою та мешканкою АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на індивідуальний житловий будинок незавершеного будівництва (67% готовності) з господарськими будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 450 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із даним рішенням суду Нечаєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 , який не брав участі у справі та вважає, що даним рішенням порушуються його права, свободи, інтереси на 1/2 частину спірного спадкового житлового будинку, подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи. Також зазначає, із посиланням на вимоги ст.60 СК України, що майно є спільною сумісною власністю подружжя набуте ними за час шлюбу і визнавати право власності на спірний будинок ОСОБА_2 мала право тільки в частині 1/2 , а не в цілому.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , яка просить закрити апеляційне провадження, так як оспорюване рішення суду ніяким чином не могло вплинути на права та законні інтереси ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 та його представник Нечаєв В.В. подали заяву про розгляд справи у суді апеляційної інстанції без їх участі і просять вирішити питання про права, інтереси та обов`язки апелянта по даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

При поданні апеляційної скарги на рішення Виноградівського районного суду від 14 березня 2017 року і ухвалою цього ж суду від 26 листопада 2018 року виправлено описку у рішенні та визнано за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю в цілому на індивідуальний житловий будинок (будівництвом завершений) загальною площею 34,1 кв.м, в т.ч. житлова - 15,2 кв.м. з господарськими будівлями, що розташована на земельній ділянці площею 450 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зазначає, що станом на 2016 рік спірний житловий будинок має площу 104,1 кв.м. добудована літня кухня, вбиральня, сарай, ворота та огорожа і це майно згідно ст.60 СК України набуте подружжям за час шлюбу, то така вимога судом не розглядалася.

Із матеріалів вбачається, що за час проживання у будинку батьки позивача у 1998 році уклали договір на проектування та технічні умови для підведення газопроводу до будинку, що стверджується технічними умовами за №001098 від 20.01.1998 року, а у 2001 році здійснили газифікацію будинку та уклали договір надання послуг із газопостачання.

ОСОБА_2 26.06.2003 року зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 і зареєструвавши шлюб 06.05.2006 року із ОСОБА_1 проживали у спільному будинку, а її батьки проживали за іншою адресою.

ОСОБА_1 у встановлений ч.2 ст.72 СК України трирічний строк позовної давності про поділ спільного майна подружжя не звертався після розірвання шлюбу 11 січня 2016 року.

Посилання ОСОБА_1 на право оскаржувати судове рішення, оскільки від цього залежить його право на визнання права власності на свою частку у спадковому майні взагалі ні чим не стверджується і ним не надано жодних доказів за ким таке спадкування ним повинно проводитися на спірний будинок або інше спадкове майно.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оспорюваним судовим рішенням від 16 березня 2017 року питання про права, свободи та інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося і не перевіряючи обґрунтованість та законність постановленого судового рішення із врахуванням вимог п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України апеляційне провадження за апеляційною скаргою підлягає закриттю із вищезазначених підстав.

Керуючись ч.1 ст.352, п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Нечаєва Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 14 березня 2017 року у справі №299/524/17.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12 вересня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой