Постанова

Іменем України

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 501/885/15-ц

провадження № 61-33757св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2017 року у складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Комлевої О. С., та додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 року у складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Комлевої О. С.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 7 883,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди і 2 000,00 грн в рахунок моральної шкоди, а також сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Позов мотивовано тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . В ніч з 28 на 29 листопада 2014 року належну їй квартиру залило водою з квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та знаходиться поверхом вище. Внаслідок чого їй завдана матеріальна та моральна шкода.

У результаті заливу намокли стеля та карнизи з кнауфу, а також шпалери на стінах, вода затекла у розетки. Факт залиття квартири та обсяг пошкоджень квартири позивача підтверджується, актом від 29 листопада 2014 року. Вартість відновлювальних робіт у квартирі підтверджується кошторисом на проектні роботи, договірною ціною, а також відомістю ресурсів до договірної ціни, складених ТОВ «Будівельна фірма КМП Моноліт» 02 грудня 2014 року. Всього з урахуванням переліку робіт, що необхідно виконати, вартість таких робіт складає в загальній сумі 7 883,00 грн.

Проведення відновлювальних робіт вимагає від неї додаткових зусиль (фізичних та майнових), а також додаткового часу для поновлення її інтересів, що негативно впливає на її моральний стан. Вважає, що є підстави для стягнення з відповідача й моральної шкоди, розмір якої оцінює в 2 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 7 883,00 грн.

У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції керувався статтею 1166 ЦК України, оскільки вважав, що доведено факт заподіяння шкоди позивачеві залиттям її квартири з вини відповідача, а тому вимога про відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Одеської області Одеської області від 18 січня 2017 рокурішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове.

У задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 535,92 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідач довів відсутність своєї вини у заподіянні шкоди позивачеві залиттям її квартири у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення майнової шкоди задоволенню не підлягають. Оскільки вимоги про стягання моральної шкоди є похідними, тому також не підлягають задоволенню.

Додатковим рішення апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок затоплення квартири. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 12 500,00 грн.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Додаткове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що заявником надано до апеляційного суду належні докази оплати призначених судом експертиз, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу у суді першої інстанції у розмірі 2000 грн.; витрат на правову допомогу, надану при розгляді справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн., суд апеляційної інстанції виходив з того, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не додано розрахунку нормочасу правової допомоги, яка йому надавалася адвокатом Рєутовим Б. О.

Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі

У серпні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2017 року та додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції передчасно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, необґрунтовано пославшись на висновок експерта, який фактично не зміг встановити причину залиття квартири на момент проведення такої експертизи. А також не зміг спростувати доводи позивача.

Аргументи учасників справи

Відзив до суду касаційної інстанції від учасників справи не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу № 501/885/15-ц.

У жовтні 2017 року матеріали цивільної справи № 501/885/15-ц надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

06 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 .

29 листопада 2014 року було складено акт про залиття квартири позивача, в якому зазначено, що в ніч з 28 листопада 2014 року відбулось залиття квартири позивача. Керівником ОСББ «Укржилстрой» вночі повідомив особу, яка була відповідальна за квартиру № 12 відповідача ОСОБА_2 Коли ця особа прибула на місце події, то виявилось, що у квартирі відповідача було відкрите вікно, в яке проникав дощ. Після закриття вікна у квартирі відповідача, у квартирі позивача перестала текти вода, хоча дощ продовжував литись (а.с.10).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-2502-1-201.16 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи, визначити причину залиття квартири АДРЕСА_1 є технічно неможливим у зв`язку з тим, акт від 29 листопада 2014 року, складений з порушенням п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та в ньому не вказана конкретна причина залиття приміщень квартири № 8 .

У висновку експерта вказано, що виявлені під час обстеження пошкодження у квартирі № 8 мають однаковий характер з пошкодженнями, виявленими в інших обстежуваних приміщеннях - квартирах № 12, 13, 14 та сходових клітинах 3-го та 4-го поверху під`їздів І та ІІ житлового будинку АДРЕСА_1 та розташовані в одній зоні - причиною замокання зовнішніх стін у квартирі № 8 та обстежуваних квартирах № 12, № 13, № 14 , сходових клітинах вказаного житлового будинку є численні тріщини у карнизі, у тому числі на стінах в межах 3-го та 4-го поверхів, неякісне влаштування металевих відливів, у зв`язку з чим відбувається замокання (перенасичення вологою) зовнішньої стіни.

На час обстеження квартир відповідача і позивача проникнення води з квартири № 12 в квартиру № 8 технічно не можливо.

Згідно абзацу першого частини першої статті 60 ЦПК України(в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи що відповідач довів відсутність своєї вини у заподіянні шкоди позивачеві затопленням її квартири, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Оскільки вимоги про стягнення компенсації моральної шкоди є похідними, а тому також не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Щодо додаткового рішення суду апеляційної інстанції

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (стаття 88 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (частина третя стаття 79 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення судових витрат за проведення судових експертиз в сумі 12 500,00 грн, оскільки заявником надано належні докази оплати призначених судом експертиз.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення суду апеляційної інстанції без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2017 року та додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 рокудо закінчення касаційного провадження.

Враховуючи те, що касаційна скарга представникам ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , підлягає залишенню без задоволення, відповідно до положень частини третьої статті 436 ЦПК України Верховний Суд поновлює виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2017 року та додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 року.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 ,залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2017 року та додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2017 року та додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат