Справа № 462/6017/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/811/1418/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Копняк С.М., Бойко С.М.

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

встановила:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна, набутого ним та відповідачем за час шлюбу в період з 2002 по 2017 роки. Позивач просив передати йому у власність нерухоме майно, яке знаходиться на АДРЕСА_1 , а саме: дві земельні ділянки, площею 0,0201 га та 0,0845 га; будівельні матеріали і обладнання, які були використані в процесі будівництва одноквартирного 6кімнатного житлового будинку загальною площею 276,3 кв.м, а також права та обов`язки забудовника даного житлового будинку, а відповідачу просив передати у власність квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 70,4 кв.м.

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської област від 19 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишено без розгляду.

Роз`яснено сторонам, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвалу суду оскаржив представник позивача ОСОБА_1 , вважає її незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що подана суду позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, про що вказано і в ухвалі суду від 16.11.2018 року про відкриття провадження у справі.

Покликається на те, що чинним законодавством не передбачено можливість покладення судом на позивача обов`язку усунення недоліків з визначення вартості спірного майна та ціни позову.

Крім цього, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а в разі невиконання такої позивачем, позовна заява вважається неподаною та повертається.

Ціна позову в позовній заяві позивачем зазначається, а не визначається, тобто ст. 175 ЦПК України не ставить жодних вимог до змісту позовної заяви щодо визначення вартості майна та визначення ціни позову, а вимагає лише зазначення ціни позову, що позивачем було зроблено.

Звертає увагу на те, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Вважає, що суд мав постановити ухвалу про залишення позову без руху та надати строк для усунення недоліків такої, а саме сплати судовий збір у визначеному судом розмірі.

Крім цього, суд не міг застосовувати ч. 11 ст. 187 ЦПК України щодо можливості залишення позову без руху, якщо після відкриття провадження у справі буде встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки сумнів щодо правильності визначення розміру сплаченого позивачем судового збору в суду виник одночасно із вирішенням питання відкриття провадження у справі.

Стверджує, що суд ототожнив вимогу усунення недоліків з визначення вартості спірного майна, з вимогою усунення недоліків позовної заяви.

Також, суд не зазначив про немайнову вимогу та не вказав про доплату судового збору за таку.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не затвердив мирову угоду та не вирішив спір за заявою відповідача про визнання позову.

Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської област від 19 березня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до районного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача Телішевського І.Д. на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи із такого.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд виходив з того, що провадження у даній справі відкрито за заявою позивача ОСОБА_2 , поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, не було сплачено судовий збір у встановленому розмірі, і позивачем не усунуто цих недоліків у встановлений судом строк, тому позов необхідно залишити без розгляду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції враховуючи таке.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (ст. 175 ЦПК України).

Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ст. 177 ЦПК України).

Залишення заяви без розгляду є формою закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення рішення суду.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк (п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

Матеріали справи стверджують про таке.

25.09.2018 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. За подачу позовної заяви, позивач 25.09.2018 року сплатив судовий збір у розмірі 718,97 гривень. Ціна позову зазначена у розмірі 71897,29 грн. (а.с.1-5).

Позов поданий до Залізничного районного суду м. Львова.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 вересня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжяпередано за підсудністю на розгляд Пустомитівському районному суду Львівської області (а.с. 22).

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2018 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя (а.с. 30).

Відкриваючи провадження у справі районний суд виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам статей 175 - 177 ЦПК України, справа підсудна Пустомитівському районному суду Львівської області, яку належить розглядати за правилами загального позовного провадження.

Крім цього, позивач сплатив судовий збір у мінімальному розмірі, однак доказів на підтвердження ціни спірного майна не надав.

Разом з цим, у резолютивній частині ухвали позивача зобов`язано до закінчення підготовчого судового засідання у даній справі, сплатити судовий збір у розмірі, визначеному ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», виходячи з ринкової вартості спірного майна.

Конверти із зазначеною ухвалою суду повернуті без вручення такої (а.с. 35-37).

При цьому, 27.12.2018 року представник позивача ОСОБА_1 повідомив суду про те, що позивач не має можливості виконати вимогу суду (щодо надання підтверджень ринкової вартості спірного майна), оскільки не має в розпорядженні і не мав на момент подання позову інших, крім поданих з позовом документів, якими визначено дійсну вартість спільного майна і не може отримати таких.

12.02.2019 року представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 55).

18.02.2019 року у зв`язку з невиконанням вимоги суду щодо сплати судового збору, виходячи із ринкової вартості спірного майна, суд оголосив перерву до 12 год. 00 хв. 19.03.2019 року (а.с. 61-62).

19.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжязалишено без розгляду.

В свою чергу, колегія суддів виходить з того, що ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача.

У позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна.

Вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та інше.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи уточнені позовні вимоги, предметом спору у даній справі є вимоги майнового та немайнового характеру (визнання права власності та визнання прав та обов`язків забудовника), заявлені фізичною особою.

Згідно із ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції чинній на час подання та уточнення позову) ставка судового збору за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 718,97 грн.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (ч. 2 ст. 176 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 цієї статті).

Таким чином, суд першої інстанції, не погоджуючись з ціною позову, яку визначив позивач і розміром судового збору, який сплатив позивач, враховуючи своє процесуальне право міг залишити позовну заяву без руху, зазначивши точну суму судового збору, яку необхідно сплатити або якщо на момент пред`явлення позову встановити точну ціну позову неможливо попередньо визначити розмір судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову.

Крім цього, ЦПК України надає суду право після відкриття провадження у справі вирішувати питання щодо залишення позову без руху.

Так, ч. 11 ст. 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно із ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Наведене дає підстави для висновку про те, що з метою забезпечення безперешкодного доступу до правосуддя цивільним процесуальним законодавством чітко регламентовані підстави та порядок залишення позову без руху.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Суд першої інстанції залишив поза увагою положення вищевказаної норми й не зазначив точну суму судового збору, яку позивач повинен сплатити, виходячи із ціни позову, обмежившись виключно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що не може вважатись достатнім для виконання вимог суду.

Як наслідок в ухвалі не вказано конкретну суму судового збору, яку необхідно сплатити позивачеві, відтак останній позбавлений можливості усунути недоліки позовної заяви, що свідчить про підставність доводів апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

Відмова в затвердженні мирової угоди від 04.12.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя не має правового значення для вирішення питання з приводу законності ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, тому відповідні доводи апеляційної скарги колегія суддів не перевіряє.

Поряд з цим, в контексті необхідності вирішення процедурних питань, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції шляхом постановлення ухвал не може залишитися поза увагою суду те, що заява ОСОБА_3 про визнання позову залишилась фактично без вирішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведені обставин, колегія суддів приходить переконання про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 березня 2019 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 вересня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Копняк

С.М. Бойко