ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1628/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представники відповідачів Ленчик В.М. , Бєлова В.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2019 року (суддя - Продан Б.Г.) за позовом ОСОБА_3 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про стягнення майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, дією та бездіяльністю органів державної влади.

Позовна заява мотивована тим, що у провадженні Хмельницького відділення національної поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження №0007418, яке відкрито за його заявою щодо незаконного будівництва на території музичного училища по АДРЕСА_1 , зловживання владою та службовим становищем головою обласної ради та Хмельницьким міським головою. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19 вересня 2018 року скасовано постанову старшого слідчого другого відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 26.09.2017 року про закриття вказаного кримінального провадження, винесенням якої йому спричинено майнову та моральну шкоду.

Окрім цього, група наглядових прокурорів підтримала цю постанову, не скасувавши її тому, на його думку, мають нести солідарну відповідальність, оскільки неналежно здійснювали нагляд за кримінальним провадженням.

В обґрунтування моральної шкоди вказував, що вона полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних стражданнях, яких він зазнав під впливом цього незаконного рішення, що змусило його докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Також вказував, що внаслідок протиправних дій він поніс майнову шкоду, яка полягає у витратах власного часу - чотирьох годин на написання скарги, її подачі, участі у розгляді справи, витратах на проїзд, папір, фарбу картриджа та копіювання документів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довів своїх позовних вимог, підстав для відшкодування йому майнової та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, дією та бездіяльністю органів державної влади, судом не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки порушенням його прав на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність працівників ГУНП в Хмельницькій області, права споживача на доброякісну послугу від органів державної влади. Також посилається на неврахування судом першої інстанції правової позиції, викладеної постановою Верховного Суду від 22.05.2019 року по справі №686/20012/18.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Прокуратура Хмельницької області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки мотиви, які зазначені у ній є безпідставними та не доведеними належними та допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області вказує, що доводи скарги є безпідставними, оскільки позивачем не було надано суду жодного належного доказу того, що дії відповідачів є неправомірними, завдали йому шкоди, між ними є безпосередній причинний зв`язок. Вважає, що факт неприйняття прокуратурою відповідного рішення, або прийняття рішення слідчим ГУНП, що було скасоване у зв`язку з процесуальним порушенням не свідчить про завдання позивачу шкоди та не підтверджує підстави для її відшкодування. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Апелянт ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Представник Прокуратури Хмельницької області Ленчик В.М. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Бєлова В.А. в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Представник Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що постановою старшого слідчого Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Пустового О.О. від 26.09.2017 року було закрито кримінальне провадження №0007418. Як вбачається із ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.09.2018 року зазначену постанову скасовано, оскільки вона винесена передчасно та не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 2 частини 2 статті 1167 цього ж Кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Згідно ст.1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч.1, 6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах.

При цьому, існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих процесуальних рішень відповідною посадовою особою органу досудового слідства при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України звернутися зі скаргою на процесуальні рішення, дії або бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства (слідчого), вчинені нею під час кримінального провадження, зокрема, до суду.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

У випадку, якщо помилки посадової особи органу досудового слідства (в даному випадку слідчого) неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України, у цьому виді деліктних зобов`язань, необхідно довести як наявність шкоди так і її заподіяння, причинний зв`язок внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи.

Зважаючи на зазначене, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 є правильним оскільки, позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між прийняттям постанови про закриття кримінального провадження, бездіяльністю органу прокуратури та настанням шкоди. Сам по собі факт, що прийняте слідчим поліції в порядку КПК України процесуальне рішення про закриття кримінального провадження було скасоване судом, не свідчить про незаконність дій відповідача, оскільки постанова скасована з процесуальних підстав, заподіяння шкоди позивачу, а також і про причинний зв`язок із заподіяною майновою та моральною шкодою.

Скасування постанови про закриття кримінального провадження не є належною правовою підставою для відшкодування моральної шкоди, а моральних страждань внаслідок бездіяльності відповідачів про розслідуванні кримінального провадження позивачем доведено не було.

Крім того, чинним законодавством, а саме нормами КПК України, передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом оскарження неправомірної постанови у встановленому нормами КПК України порядку, яке позивачем було реалізовано.

Посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року по справі 61-3491ск 19 не впливають на висновки суду, оскільки правові висновки на які посилається апелянт зроблені у справі з іншими правовідносинами.

Посилання апелянта на понесені ним витрати (придбання квитків для проїзду до місця розгляду справи, копіювання документів, час на написання скарги, участь у слуханні справи) не свідчить про незаконність судового рішення, оскільки заявлено вимогу про відшкодування майнової шкоди, а для цього слід довести протиправність дій відповідачів, що доведено не було.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення залишити без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк