УХВАЛА

22 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 199/7802/16-ц

провадження № 61-47758ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Соколовою Ганною Юріївною, на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя; припинити право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру; визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, а право власності на іншу 1/2 частку квартири залишити за відповідачем; визнати автомобіль ВАЗ 2107 об'єктом спільної сумісної власності подружжя; стягнути з ОСОБА_3 на її користь 1/2 частку вартості автомобіля, а саме 15 280,00 грн.

19 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому просив визнати автомобіль ВАЗ 2107 об'єктом спільної сумісної власності подружжя; залишити автомобіль ВАЗ 2107 в користуванні ОСОБА_1; стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1/2 частку вартості автомобіля в розмірі 15 280,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Поділено спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а саме визнано за кожним з них право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2107, 1988 року випуску, кузов НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, який зареєстровано за ОСОБА_1

В іншій частині первісного та зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо поділу автомобіля та стягнення на його користь з ОСОБА_1 1/2 частини вартості автомобіля скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя ? автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2, 1988 року випуску, грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля в розмірі 15 280,00 грн.

Залишено автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2, 1988 року випуску в користуванні ОСОБА_1

В іншій частині рішення залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

05 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана адвокатом Соколовою Г.Ю., на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, в якій скаржник просила скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом СоколовоюГ. Ю., на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року залишено без руху та надано для усунення недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

12 лютого 2019 року до Верховного Суду від адвоката Соколової Г. Ю. надійшли матеріали, відповідно до яких недоліки касаційної скарги усунуто.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені певними доказами.

Оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав та не надав доказів, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного рішення, в задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року необхідно відмовити.

Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, з дотриманням вимог щодо її форми та змісту.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1, поданого адвокатом Соколовою Ганною Юріївною, про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 199/7802/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько