ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 390/431/18

провадження № 22-ц/4809/258/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Кіселика С.А.

за участі секретаря - Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2018 року у складі судді Терещенка Д.В. і

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та просило стягнути заборгованість у розмірі 8079,20 грн. за кредитним договором № б/н від 13.07.2010.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов укладеного договору від 13 липня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5, останній було надано кредит в розмірі 7800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Станом на дату смерті ОСОБА_5 за нею рахується заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 8079,20 грн.

Згідно повідомлення Кіровоградської районної державної нотаріальної контори від 13 червня 2017 року спадкоємці майна померлої ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавиці була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк».

З відміток у копіях паспортів ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_4 вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 вони проживали разом, а тому ОСОБА_4, відповідно до положень ч.3ст.1268 ЦК України, являється таким, що прийняв спадщину після смерті боржника за зазначеним кредитним договором до складу якої входять, у тому числі і кредитні зобов'язання померлого позичальника.

29 листопада 2017 року банком було направлено лист-претензію на адресу відповідача щодо погашення наявної заборгованості у спадкодавиці ОСОБА_5 за зазначеним кредитним договором, однак до цього часу така заборгованість відповідачем не погашена.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, встановити спадкоємців її майна неможливо, належних доказів отримання ОСОБА_4 спадкового майна позивачем суду не надано, а посилання позивача на те, що відповідач на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею внаслідок чого являється її спадкоємцем, суд не приймає до уваги.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача.

Відповідач мав право подати заяву про відмову від прийняття спадщини у строк з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 17.09.2015, однак у встановлений строк відповідач не подав заяву про прийняття або про відмову від спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання апеляційного суду не з'явився про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без його участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 13 липня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5, останній було надано кредит на суму 7800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла.

Станом на дату смерті за ОСОБА_5 рахується заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 8079,20 грн.

Після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа на підставі претензії кредитора - ПАТ КБ «Приватбанк» від 7 листопада 2015 року, якою банк просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника ОСОБА_5, включити кредиторські вимоги банку у спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 8079,20 грн., надіслати на адресу банку звернення із заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже прийняли спадщину.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Із матеріалів спадкової справи №185/2015, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.162-174) вбачається, що ніхто зі спадкоємців померлої до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини не звертався.

Разом із тим, обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що ОСОБА_4 відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявив про відмову від прийняття спадщини.

У копіях паспортів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначена адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.34,35).

Таку ж адресу зазначила ОСОБА_5 у заяві-анкеті про видачу кредиту від 13.07.2010 (а.с.9).

Відповідач ні в судове засідання суду першої інстанції, ні в судове засідання апеляційного суду не з'явився та не спростував доводів позивача, що він на час відкриття спадщини проживав з спадкодавцем, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

З огляду на викладене доводи суду першої інстанції, що реєстрація відповідача за однією адресою з померлою не доводить факту постійного їх проживання є помилковими.

Однак встановлення факту, що відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ще не є достатньою підставою для задоволення позовних вимог позивача та стягнення на його користь з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до приписів ст.282 ЦК України необхідно встановити майно, яке успадкував відповідач та його вартість, оскільки, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За клопотанням представника банку апеляційним судом вживалися заходи для встановлення майна ОСОБА_5 і згідно отриманих відповідей з ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області, Кіровоградської РДА Кіровоградської області, право власності на нерухоме та рухоме майно за ОСОБА_5 не зареєстровано.

За таких обстави позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв'язку з тим, що позивач не довів, що у боржника ОСОБА_5 є спадкове майна.

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, тоді як відповідно до п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

За приписами п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення 8079 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором від 13.07.2010 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07.03.2019.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.Л. Карпенко

С.А. Кіселик