Справа № 366/1261/19
Провадження № 2/366/498/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 вересня 2019 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іванків Київської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідачка з 2010 року зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , але фактично там не проживає з березня 2017 року. На підставі ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування належним позивачці житловим приміщенням.

29.05.2019 у справі було відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву у якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі і просить справу розглядати без її участі.

Відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи 27.06.2019, 23.07.2019 та 13.09.2019 за місцем реєстраційного обліку, який підтверджений довідкою Шпилівської сільської ради. За даними, отриманими з поштового відділення 11.06.2019, 09.07.2019 та 06.08.2019 відповідачка за зазначеною адресою не проживає. Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України саме ці дні і вважаються днем вручення судової повістки. Окрім того, оголошення про виклик відповідачки ОСОБА_2 розміщувались на сайті Іванківського районного суду.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка з 05.11.2007 стала власником жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20890524 від 05.11.2007.

Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Шпилівської сільської ради № 254 від 22.03.2019, ОСОБА_2 зареєстрована у будинку позивачки за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично за вказаною адресою не проживає з березня 2017 року. Місце її перебування невідоме. Направлена відповідачу рекомендована кореспонденція за вказаною адресою була повернута з відміткою «не проживає».

Відповідно до актів обстеження матеріально - побутових від 10.09.2018, 27.12.2018, 20.03.2019 05.05.2019 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Отже, цими документами доведено, що відповідачка фактично у будинку позивача не проживає понад 2 роки без поважних причин.

Добровільно знятися з реєстрації відповідачка, як стверджує позивач, відмовляється. Заперечень цього факту суду не надано.

Статтею 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Як вбачається з викладеного вище, і ці факти доведені у судовому засіданні належними і допустимими доказами, відповідач вибула на постійне місце проживання до іншого населеного пункту ще у березні 2007 року, а отже, втратила право користування цим жилим приміщенням.

Ч.1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тобто, судом встановлено факт не проживання відповідачки у будинку позивача понад два роки, поважності причин такого не проживання відповідачка суду не надала, будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем щодо не проживання у будинку, немає, тому суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір на суму 768 грн.40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) .

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (13.09.2019).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ЦПК України.

Суддя Н.П.Слободян