Провадження №: 2/752/6449/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд -

Встановив:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Стітекс», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором відступлення прав вимоги.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову в якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

-накладення арешту на грошові кошти в межах суми позову, що обліковуються на належних ПП «Стітекс» () рахунках у банківських та інших кредитно-фінансових установах, що будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову;

-накласти арешт на грошові кошти в межах суми позову, що обліковуються на належних ОСОБА_3 , рахунках у банківських та інших кредитно-фінансових установах, що будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову;

-накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ПП «Стітекс»;

-накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 ;

-нерухоме майно (інші нежилі приміщення № 1,2,3 (група приміщень № 10) (в літ. А), загальною площею 225,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно належить ОСОБА_3 ;

-нерухоме майно (інше нежиле приміщення № 69 (в Літ. А), загальною площею 201,40 кв .м . (загальна площа складової частини об`єкта нерухомого майна: 196,5 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Вказане майно належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви представник позивача вказував, що станом на дату подання позовної заяви відповідачі ПП «Стітекс» та ОСОБА_3 прострочили сплату всіх платежів за договором, що виник за період з грудня 2017 року по серпень 2019 та складає 196 797, 43 дол. США, що еквівалентно 5 095 780, 85 грн. за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим НБУ на дату подання позовної заяви, з урахуванням 3 % річних. Не зважаючи на досягнуті домовленості по сьогоднішній день взяті на себе зобов`язання так і не виконані, що спричинило порушення прав та виникнення збитків для позивача, а тому існує значний ризик, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Разом із тим, позивачем жодним чином не обгрунтовано необхідності вжиття визначених позивачем заходів забезпечення позову та не доведено можливості істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі їх незастосування.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих заявниками на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, оскільки заявником не надано жодного доказу існування високої ймовірності утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, про що йдеться в його заяві.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя -

Постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя В.С. Хоменко