Ухвала

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 299/689/17

провадження № 61-35444св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , поданe ОСОБА_3 , на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2018 року в складі колегії суддів: Готри Т. Ю., Собослоя Г. Г., Фазикош Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № МКV0GK00007006 від 02 серпня 2007 року, згідно з умовами якого останній отримав кредит в розмірі 16 800 доларів США, строком повернення до 30 липня 2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленому кредитним договором.

На забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором

№ МКV0GK00007006 від 02 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № б/н від 02 серпня 2007 року, згідно з умовами якого ОСОБА_2 поручився за належне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19 січня 2017 року складає 76 224,65 доларів США, з якої: 17 032, 86 доларів США - заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

16 337, 86 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

3 091,20 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом;

39 762, 73 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На підставі вищевказаного позивач просив стягнути солідарно з

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі

17 032,86 доларів США, що за курсом 27,49, відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 січня 2017 року, складає 468 233, 32 грн.

Рішенням Виноградівського районного суду від 27 листопада 2017 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено строк позовної давності, оскільки позивач звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки скористався своїм правом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, і змінив строк виконання зобов`язань за кредитним договором з 30 липня 2027 року на 24 березня 2009 року. Також вважав, що порука ОСОБА_2 є припиненою.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2018 року рішення Виноградівського районного суду від 27 листопада 2017 року скасовано, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MKV0GK00007006 від 02 серпня 2007 року в розмірі 17 032, 86 доларів США, що за курсом 27,49, відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 січня 2017 року, складає 468 233, 32 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Отже, стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання, і навпаки.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У травні 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що суд апеляційної інстанції не мав підстав не застосовувати до спірних правовідносин пункт 4 статті 559 ЦК України у двох наявних у справі випадках: зміна позивачем строку виконання основного зобов`язання, шляхом застосування права вимоги дострокового погашення кредиту та пропуском позивачем одного року на пред`явлення позову до поручителя від дати укладення договору поруки.

У жовтні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі представник заявника вказує на те, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом позивач змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, після одержання такої вимоги.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалами Верховного Суду від 07 листопада 2018 року та 15 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження в зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_3 , на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська