Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 683/881/16-ц

провадження № 61-16120св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Костенка А. М., Пастощука М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

30 березня 2016 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 березня 2010 року сторони уклали кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 1 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки позичальник належним чином не виконував своїх зобов`язань, станом на 29 лютого 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 11 110 грн 36 коп., із яких: 1 492 грн 08 коп. - заборгованість за кредитом; 5 863 грн 02 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 750 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина); 505 грн 26 коп. - штраф (відсоткова складова), яку відповідач відмовляється добровільно погашати.

Ураховуючи наведене, банк просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року у складі судді Андрощука Є. М. у задоволенні позову АТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що банк пропустив встановлену законом позовну давність, що є підставою для застосування положень статті 267 ЦК України та відмови у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову АТ «КБ «ПриватБанк».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2010 року в сумі 5 616 грн 38 коп., із яких заборгованість за відсотками - 4 611 грн 12 коп. та штраф у сумі 1 005 грн 26 коп.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуті не були, проценти за кредитом та неустойка підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга свідчить про те, що рішення апеляційного суду оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків за період із березня 2013 року до лютого 2016 року в межах позовної давності та штрафів, в іншій частині рішення не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається (частина перша статті 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом АТ`КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та витребувано зазначену справу з Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2017 року справу № 683/881/16-ц призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа № 683/881/16-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року зупинено касаційне провадження у справі № 683/881/16-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року касаційне провадження у зазначеній справі відновлено.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 12 березня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 уклали кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із лімітом 1 500 грн зі сплатою 2,5 % щомісяця, які нараховуються на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році, на строк дії платіжної картки, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок позичальника.

Цей договір укладений шляхом підписання ОСОБА_2 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк».

Сторони визначили, що заява клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Пам`ятка клієнта становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг.

Крім цього, ОСОБА_3 підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» згідно з якою відповідач зобов`язався повернути позивачеві кредит і сплатити відсотки шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 55 грн і не більше залишку заборгованості на кінець звітного місяця до 25-го числа місяця, що слідує за звітним, а також штраф за порушення термінів платежів - 500 грн і пеню за несвоєчасне погашення заборгованості (базова процентна ставка за договором).

Підставою для звернення до суду з даним позовом стала наявність непогашеної кредитної заборгованості в розмірі 11 110 грн 36 коп., із яких: 1 492 грн 08 коп. - заборгованість за кредитом; 5 863 грн 02 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 750 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина); 505 грн 26 коп. - штраф (відсоткова складова).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд зробив висновок про те, що вимоги банку є обґрунтованими, однак він пропустив позовну давність, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань, має прострочену заборгованість, яка в частині несплачених відсотків (за період із березня 2013 року до лютого 2016 року) в межах позовної давності та штрафів підлягає стягненню на користь банку.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Колегія суддів частково приймає аргументи касаційної скарги, виходячи з такого.

Предметом оскарження є рішення апеляційного суду про стягнення відсотків за період із березня 2013 року до лютого 2016 року в межах позовної давності та штрафу.

Відповідно до анкети-заяви від 12 березня 2010 року позичальнику наданий кредит у розмірі 1 500,00 грн зі сплатою 2,5 % щомісяця, які нараховуються на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році.

Суд апеляційної інстанції встановив, що банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, при цьому кредитним договором установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту та сплати процентів, а й кінцевий строк повного погашення кредиту.

З 10 червня 2010 року ОСОБА_2 припинив сплату коштів за кредитом, а в квітні 2014 року строк дії карти закінчився, після чого нова картка не перевипускалась.

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про захист свого порушеного права 15 березня 2016 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач подав заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

У правовідносинах, в яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, якщо умовами договору визначено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 01 жовтня 2014 року № 6-134цс14, від 12 листопада 2014 року № 6-167цс14.

З урахуванням наведеного, встановивши, що позовна давність щодо стягнення з відповідача на користь банку процентів за користування кредитом за період із березня 2013 року до лютого 2016 року не спливла, апеляційний суд обґрунтовано стягнув 4 611,12 грн процентів у межах позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновки апеляційного суду в цій частині, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що відповідно до статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Проте колегія суддів не може погодитись з висновками апеляційного суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 500 грн (фіксована частина) та штрафу у розмірі 505,26 грн (відсоткова складова), виходячи з такого.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 зроблений правовий висновок про те, що оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача штрафу. Відтак, не можуть бути стягнуті штрафи, нараховані на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

За таких обставин та з урахуванням встановленого судами факту пропуску банком позовної давності до основної вимоги, вирішуючи спір у цій частині, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів у розмірі 1 005,26 грн.

Відповідно до частин першої-третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року в частині вирішення позовних вимог АТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення процентів у розмірі 4 611,12 грн, оскільки судове рішення в цій частині є законним та обґрунтованим.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року в частині вирішення позовних вимог АТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій за невиконання позичальником договірних зобов`язань підлягає скасуванню з підстав, передбачених статтею 412 ЦПК України, з ухваленням у справі в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 413, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року в частині позовних вимог про стягнення штрафів у розмірі 1 005,26 грн скасувати.

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення штрафів у розмірі 1 005,26 грн відмовити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року в частині позовних вимог акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення процентів у розмірі 4 611,12 грн залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило