Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1163/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., за участі представника позивача - ОСОБА_6 , представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивачки з відповідачем народилась дочка ОСОБА_5 , яка проживає з позивачкою.

Рішенням Виноградівського районного суду від 23.11.2009 року у справі № 2-147/09 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Виноградівського районного суду від 07.05.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , 2005 р.н. у розмірі по 400,00 грн. щомісячно. Зазначає, що з часу призначення аліментів на утримання доньки змінилися обставини, її матеріальне та сімейне становище, стан здоров`я дитини та прожитковий мінімум. З часу присудження аліментів, дочка подорослішала, витрати на її утримання зросли. Відповідач аліменти сплачував не регулярно, тому виникла потреба в збільшенні розміру аліментів. Позивачка просить суд стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , щомісячно в розмірі по 4000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому позивач зменшила розмір позовних вимог та просить суд стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , щомісячно в розмірі по 2400,00 грн. до досягнення дитиною повноліття

Відповідно до норм СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 150 ч. 2, ст. 180 ч. 1). Ті обставини, що з плином часу потреби дитини зростають, витрати на її утримання, виховання, освіту тощо збільшуються, а також те, що майновий стан, інші обставини щодо платника аліментів, їх отримувача, дитини, які впливають на виплату грошового утримання, з часом змінюються, є загальнозрозумілими.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить 2027,00 грн.

Даним мінімальним розміром прожиткового мінімуму на одну особу, держава визнає право кожної дитини на той мінімальний рівень забезпечення життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. А батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Заперечуючи позов відповідач подав до суду відзив (а.с. 20-22) та копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дітей у новому шлюбі, копію довідки про склад сім`ї, довідку про те, що він ніде не працює, копії квитанцій про переказ грошових коштів (а.с.23-31). У поданому відзиві відповідач зазначив, що заявлені позовні вимоги не визнає по тій причин, що добровільно сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказує, що на заробітки за кордон не виїжджає, а зміна прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та підняття цін на товари не може слугувати підставою для збільшення розміру аліментів.

В ході розгляду справи, судом задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від ДПС України інформацію про перетин кордону відповідачем ОСОБА_4

Представник позивачки у судовому засіданні змінені вимоги позову підтримав повністю та просив суд такі задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивачки з відповідачем народилась дочка ОСОБА_5 , яка проживає з позивачкою (а.с.4).

Рішенням Виноградівського районного суду від 23.11.2009 року у справі № 2-147/09 шлюб між сторонами розірвано (а.с.6).

Рішенням Виноградівського районного суду від 07.05.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , 2005 р.н., у розмірі по 400,00 грн. щомісячно. (а.с.5-5 зв).

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлено для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.

За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані.

З огляду на показники прожиткового мінімуму, половина відповідного значення у 2019 році становить (становитиме) від 2027 грн. до 2218 грн. Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. З урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів не є надмірною, а аліменти у твердій грошовій сумі 1200 грн. на дитину забезпечуватимуть грошове утримання у розмірі, близькому до половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах.

Даючи оцінку запереченням відповідача, про те, що ним в добровільному порядку сплачуються аліменти у розмірі значно більшому ніж визначений рішеням суду, суд виходить з того, що на підтвердження вказаної обставини відповідачем надано декілька квитанцій за 2019 рік, що свідчить про не систематичність таких виплат.

Щодо твердження відповідача, що його матеріальне становище погіршилось, і офіційний доход його сім`ї становить 860.00 гривень, та складється із виплати соціальної допомоги на дитину, а також твердження про те, що за кордон він не виїжджає, спростовується наявними в матеріалах справи відомостями отриманими від ДПС України на ухвалу суду про перетин відповідачем кордону, з якого вбається, що останній систематично виїжджає за кордон (а.с.62-62 зв.).

Окрім того слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тому доводи заперечення в цій частині є безпідставними.

Суд погоджується з твердженням позивача про зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки тощо, внаслідок чого витрати на утримання дитини значно збільшуються. Дані обставини є загальновизнаними, отже твердження відповідача про відсутність обставин зміни матеріального стану позивача та дитини сторін є безпідставним.

У той же час, при вирішенні спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі по 2400 гривень щомісячно на дитину, позивачем не підтверджено належними доказами обґрунтованість такого розміру аліментів.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, позов підлягає до часкового задоволення, а розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню з 400 грн. на 1200 грн.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Однак доводи позивачки про винесення фактичного нового рішення суду задоволенню не підлягають, оскільки повторне стягнення аліментів законом не передбачено і як таке недопустиме. В цій частині позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про початок стягнення збільшеного розміру аліментів, суд виходить з того, що аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду від 07.05.2010 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.6 ст. 141ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд -Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити - частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.05.2010 року з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки с АДРЕСА_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень до досягнення дитиною повноліття, надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на місяць, починаючи із дати набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 768,4 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текс повного рішення складено 23.09.2019 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо