справа № 357/8107/18
головуючий у суді І інстанції Кошель Л.М.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
УХВАЛА

13 вересня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Мостова Г.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про відкриття провадження у справі № 357/8107/18

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанціїпро відкриття провадження, Державний реєстратор Комунального підприємства «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду у справі № 357/8107/18 та постановити нову про передачу справи за територіальною підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області, також заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та звільнити його від сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Разом з тим, не погоджуючись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, заявник подав апеляційну скаргу, однак, в прохальній частині не вказує дату ухвали, яку просить скасувати. Тому, заявнику слід уточнити дату оскаржуваної ухвали відповідно до пункту 4 частини 2 статті 356 ЦПК України.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що про існування справи дізналася з Єдиного реєстру судових рішень 12 серпня 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена 07 вересня 2018 року, того ж дня на адреси сторін було направлено сторонам копію ухвали та копію позовної заяви з додатками (а.с. 62-63 т. 1).

Зокрема, на адресу Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю., а саме вул. Соборна, буд. 15, смт. Велика Димерка, Броварський район, Київська область, 07442, направлялася копія позовної заяви з додатками та копія ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2018 року про відкриття провадження, однак поштове відправлення було повернуто за закінченням строку зберігання (а.с.74 т.1). Така сама адреса зазначена заявником в апеляційній скарзі.

Також, судом першої інстанції неодноразово направлялися повістки про виклик до суду на адресу скаржника, але кореспонденція була повернута за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.78-79, 107, 117-118, т.1).

Разом з тим, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування сторони у справі про час і місце розгляду справи (пункти 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Та обставина, що оскаржувану ухвалу заявник не отримувала, не спростовується матеріалами справи, тому строки апеляційного оскарження на ухвалу суду першої інстанції підлягають поновленню, оскільки вони пропущені заявником з поважних причин.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі, заявник посилається на те, що державний реєстратор, не має доступу до рахунку комунальної служби, а матеріальне становище в край негативне.

Розглянувши наведені доводи, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору, виходячи з такого.

Підстави відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати встановленні статтею 136 ЦПК України.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» (надалі по тексту - Закон України).

Зі змісту статті 8 Закону України передбачено, що суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

На підставі вищевикладеного та того, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували зазначені доводи, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Отже, відповідно до пункту 1.9 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, поданої фізичною особою, судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 1921 грн.

Таким чином, відповідно до вимог пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України заявник повинен сплатити збір у розмірі 384 грн 20 коп., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач УК у Солом`янському р-ні/Солом`янський р-н./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: 0024; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Також, апеляційна скарга не відповідає вимогам пунктів 5, 6 частини 2 статті 356 ЦПК України та пункту 2 частини 4 статті 356 ЦПК України, відповідно до яких, в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Поновити строк на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про відкриття провадження у справі № 357/8107/18.

Відмовити у задоволенні клопотання Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про відстрочення оплати судового збору.

Апеляційну скаргу Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про відкриття провадження у справі № 357/8107/18 залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова