Справа № 303/4369/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2019 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі : головуючого судді Довжанин В.М.
при секретарі Варга Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України, Мукачівська госпрозрахункова дільниця про стягнення заробітної плати, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України, Мукачівська госпрозрахункова дільниця про стягнення заробітної плати.
Позов мотивує тим, що позивач працює завідуючим складом Державного підприємства Міністерства оборони України, Мукачівська госпрозрахункова дільниця.
За період з 01.03.2019 року по 20.05.2019 року фактична виплата заробітної плати не здійснювалась, внаслідок чого заборгованість складає 18 893, 81 гривень.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином від нього надійшла заява про розгляд його позову без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення.
Судом встановлено, що позивач працює завідуючим складом Державного підприємства Міністерства оборони України, Мукачівська госпрозрахункова дільниця.
За період з 01.03.2019 року по 20.05.2019 року фактична виплата заробітної плати не здійснювалась, внаслідок чого заборгованість складає 18 893, 81 гривень, що підтверджується довідкою підприємства № 230 від 29.05.2019 року.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.97 ч.5 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (частина перша ст. 115 Кодексу законів про працю України).
Також і частиною першою ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
У відповідності з частиною першою ст. 24 названого вище Закону заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Частина перша ст. 116 Кодексу законів про працю України місить нормативне правило, згідно з яким, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Крім того, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, КЗпП України, суд заочно, -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньомісячного заробітку за один місяць вимушеного прогулу.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення суду виготовлено 19.09.2019 року.
Головуючий В.М. Довжанин