Справа № 636 / 2898 / 19
№ 2 / 636 / 1554 / 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого - судді Ковригіна О.С.,

при секретарі Фатєєвій С.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку розподілу майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд визнати за нею право власності на 47/200 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також Ѕ частину земельної ділянки площею 0,15 га, що розташована за вищевказаною адресою, які зареєстровані за відповідачем, як майно придбане подружжям у шлюбі.

В обґрунтування своїх вимог позивачка ОСОБА_1 вказує, що з 01.02.1997 року по 27.07.2017 рік вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час шлюбу ними були придбані: житловий будинок, про що свідчить договір купівлі-продажу реєстраційний № 2-655 виданий 19.05.2016 року, та земельна ділянка загальною площею 0,15 га. Право власності на будинок зареєстровано в КП «Чугуївське МБТІ. Право власності на земельну ділянку зареєстроване в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю з кадастровим номером земельної ділянки № НОМЕР_1 00:003:0330. Все майно зареєстроване зі згоди позивача на ім`я чоловіка ОСОБА_2 .

На теперішній час шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Добровільно сторони поділити спільне майно не домовилися, внаслідок чого вона вимушена звернутися до суду для захисту свого права.

Представник позивачки адвокат Мазницький М.М. через канцелярію суду, надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутністю, позов просив задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував.

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.02.1997 року по 27.07.2017 рік (рішення суду про розірвання шлюбу від 27.07.2017 року справа № 420/791/17) (а.с. 17, 18).

Під час шлюбу сторони за договором купівлі-продажу від реєстраційний № 2-655 виданий 19.05.2016 року Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області, придбали житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок був зареєстрований в КП «Чугуївське МБТІ» на праві власності за ОСОБА_2 (Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 15,16).

Крім того, в період шлюбу на ім`я відповідача ОСОБА_2 також було придбано земельну ділянку, про що свідчить договір купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 24 та п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Вирішуючи спір між колишнім подружжям про майно, суд встановлює: 1) обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства - ним є квартира та комплекс будівель та споруд; 2) з`ясовує джерело та час його придбання, - майно придбане в період наявних офіційно зареєстрованих шлюбних відносин. З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, щодо належності спірного майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає поділу.

Враховуючи вищенаведені положення закону, суд приходить до висновку, що спірні житловий будинок та земельна ділянка, є об`єктами спільної сумісної власності позивача та відповідача.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 70 СК України також передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю, є рівними.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК (п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу житловий будинок та земельна ділянка, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя не надано, суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, по 1/2 частині.

На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 10, 11, 191, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку розподілу майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 47/200 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер

:00:003:0330, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя