Справа № 212/2144/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Ваврушак Н. М., за участі секретаря судового засідання - Борух Ю. К., за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу, -

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу про позбавлення батьківських прав, призначення позивача опікуном, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_1 є сином позивачки. Вказала, що малолітня дитина ОСОБА_5 є її онуком та більше трьох років проживає разом із позивачкою та її чоловіком ОСОБА_6 Зазначає, що батьки малолітнього ОСОБА_5 - відповідачі по справі не приділяють дитині належної уваги, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, не займаються його вихованням, утриманням та навчанням. Відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини. У зв'язку із ухиленням відповідачів від виховання, утримання та навчання дитини просить суд позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити ОСОБА_1 опікуном дитини, визначити місце проживання ОСОБА_5 разом із позивачкою ОСОБА_1 за адресою її проживання, стягнути з кожного з відповідачів на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

13 серпня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. У зв'язку із неявкою відповідачів проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_1 до судового засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріал справи доказами.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Бондуровська М.В. до судового засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є сусідкою позивачки, зазначила, що дитина ОСОБА_5 постійно проживає з позивачкою ОСОБА_1 та чоловіком останньої ОСОБА_6, які повністю займаються його вихованням та утриманням. Вказала, що їй достовірно відомо про те, що батьки дитини не піклуються про дитину, не приділяють йому уваги та не забезпечують матеріально.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що він є чоловіком позивачки ОСОБА_1, зазначив, що малолітній ОСОБА_5 є онуком позивачки та пояснив, що дитина проживає разом із ними за адресою АДРЕСА_1 приблизно чотири роки. Також вказав, що дитина перебуває на повному утриманні позивачки, батьки дитини не приділяють уваги, жодним чином не цікавляться його життям, навчанням та не утримують дитину матеріально.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є сином позивачки ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідачі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3; актовий запис про народження № 212 від 16.02.2010 (а.с.14; 99)

Згідно характеристики директора Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №32, зазначено, що дитина ОСОБА_5 навчається в даному учбовому закладі, є учнем 2-В класу. Дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1. Умови проживання добрі, в квартирі охайно, чисто. Для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови. Батьківські збори відвідує переважно бабуся ОСОБА_1, зв'язок з класним керівником підтримує теж вона. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся ОСОБА_1 Батько дитини ОСОБА_1 перебуває у громадському шлюбі з іншою жінкою, бере участь у вихованні дитини епізодично. Мати дитини ОСОБА_3 перебувала у громадському шлюбі з ОСОБА_9, у вихованні дитини участі не приймає, не підтримує зв'язок з класним керівником, на батьківські збори жодного разу не з'являлась. (а.с.21-22)

Виконавчим комітетом Покровської районної у місті ради було надано висновок за № 7/29-2489 від 09.07.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їх дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що батьки самоусунулись від виконання батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний стан і духовний розвиток сина, не готують його до самостійного життя, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. (а.с.57-58)

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09).

Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв'язки дитини з її сім'єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім'я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв'язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім'ю.

З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров'ю та розвитку дитини.

Так, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов'язків ОСОБА_3, ОСОБА_1 у відношенні до своєї малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутності з боку кожного з них участі у вихованні дитини, ненадання матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відносно їх дитини ОСОБА_5, оскільки цього вимагають насамперед інтереси дитини.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Так, позивач ОСОБА_1 фізично та психічно здорова, має достатній матеріальний доход, житло, веде здоровий спосіб життя, до кримінальної відповідальності не притягалася, має позитивну характеристику, що підтверджується висновком про стан здоров'я, довідкою про доходи, договором купівлі-продажу нерухомого майна, витягом про реєстрацію права власності, довідкою про відсутність судимості.

Відповідно до висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за №3946 від 16.11.2018 року, зазначено, що ОСОБА_1 за станом здоров'я може виконувати обов'язки піклувальника (опікуна) над дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування, остання обізнана про правові наслідки встановлення піклування (опіки).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення опіки над неповнолітнім ОСОБА_5 та призначення опікуном останнього ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Враховуючи, що даним рішенням відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно їх дитини ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 призначено опікуном над неповнолітнім онуком ОСОБА_5, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин суд вважає, що з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з кожного окремо, підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення з 04 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Питання по судових витратах вирішити, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 352,40 гривень з кожного, а також в дохід держави судовий збір в розмірі 1409,60 гривень з кожного.

На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 263-265,277,279,280 - 282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно їх сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 опікуном над неповнолітнім онуком - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП відомості відсутні на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частині від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частині від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах плату же за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП відомості відсутні, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в розмірі по 352, 40 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1409,60 гривень з кожного.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14 березня 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак