справа № 489/4377/19
провадження №2-з/489/22/19
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на будівельні матеріали та стягнення вартості будівельних матеріалів

встановив:

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив встановити факт його проживання однією сім`ю з відповідачами у період з квітня 2018 року по 18.08.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за ним право власності на будівельні матеріали на загальну суму 318456,00 грн., яку стягнути з відповідачів в солідарному порядку, та стягнути судовий збір в розмірі 4721,36 грн.

07.10.2019 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що на праві спільної часткової власності належить відповідачам та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказав, що він покращив житлові умови проживання відповідачів шляхом здійснення ремонту їх житлового будинку, при цьому ним було придбано будівельні матеріали на суму 318456,00 грн. Відповідачі в добровільному порядку витрачені ним кошти йому не повернули та мають намір продати житловий будинок, а тому існує загроза відчуження відповідачами будинку, що у разі задоволення позову, ускладнить виконання рішення суду.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини 1 статі 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положеннями частини третьої статті 153 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позовну заяву до відповідачів про встановлення факту проживання однією особою та визнання права власності на будівельні матеріали, які були витрачені ним при здійсненні ремонтних робіт будинку, належного відповідачам, на який позивач просить накласти арешт з метою забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви забезпечення позову та ознайомившись з позовною заявою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Так, матеріали справи не містять доказів ринкової вартості житлового будинку, на який позивач просить накласти арешт. Крім того, із наведеного у позові розрахунку вартості будівельних матеріалів вбачається, що частина будівельних матеріалів на суму 97166,00 грн. була придбана у період зареєстрованого між позивачем та ОСОБА_3 шлюбу. Також, із доданого до заяви оголошення про продаж будинку, на підтвердження доводів позивача про намір відповідачів відчужити нерухоме майно, видно, що будинок продається за 1300000,00 грн., що вказує на неспівмірність забезпечення предмету позову.

Крім того, доводи позивача, що в разі незабезпечення судом позову в обраний ним спосіб це утруднить або унеможливить виконання судового рішення, у разі задоволення позову, суд вважає такими, що грунтуються на припущенні, оскільки не підтвердженні доказами.

За таких обставин, враховуючи, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є неспівмірний з позовними вимогами, а доводи позивача його не вжиття утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову, ґрунтується на припущеннях, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на будівельні матеріали та стягнення вартості будівельних матеріалів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Коваленко