РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Мукачево Справа №303/4055/19

2/303/1566/19

номер рядка стат. звіту - 49

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання - Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів,

За участю:

представника позивача Волошин В.В.

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2013 року з 1/4 до 1/6 частини від заробітної плати щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, з часу ухвалення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області рішення суду про стягненням з нього аліментів у нього змінився сімейний стан, у зв`язку з повторним одруженням, а також погіршилося матеріальне становище, з огляду на те, що його було звільнено з роботи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач, у поданому суду відзиві на позов від 06.09.2019 та в судовому засіданні по справі 11.10.2019, позовних вимог не визнала, з посиланням на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження обставин щодо погіршення матеріального становища платника податків, які б могли слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. Також вказує на те, що позивач є особою працездатного віку і має можливість віднайти роботу. Крім того, зазначає, що у власності позивача перебувають майнові активи, які є свідченням його майнової спроможності виконувати свій обов`язок щодо фінансового забезпечення дитини, батьком якої він є. Також відповідач наголосила на тому, зменшення розміру аліментів суперечитиме інтересам дитини.

Заслухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

На підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 травня 2013 року (справа №308/4217/13-ц) присуджено до стягення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від заробітної плати щомісячно, починаючи з 14 березня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

19 січня 2017 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 , що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №15 (а.с. 8).

На підставі наказу УДСПС України у Закарпатській області від 29.05.2018 №114 відповідача було звільнено зі служби Збройних силах України у запас (а.с. 7).

Згідно з даними довідки Мукачівського МРЦЗ від 06.06.2019 ОСОБА_1 був зареєстрований як безробітній в Мукачівському МРЦС з 12 вересня 2018 року, дата припинення реєстрації «08 квітня 2019 року».

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що заборгованість позивача і слати аліментів станом на 18.09.2019 становить 3080 гривень (а.с. 52).

Дані декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період 2018 року свідчать про те, що позивачу на праві власності належить житловий будинок, земельна ділянка та три автомобілі.

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи суд приймає також до уваги наступне.

Статтею ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) задекларовані гарантії щодо права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Поряд з цим, частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За результатами судового розгляду справи судом встановлено обставини щодо зміни сімейного становища відповідача, у зв`язку з його повторним одруженням, а також обставини щодо його звільнення з роботи у 2018 році.

Поряд з цим, вказані обставини, на думку суду, не можуть слугувати достатніми підставами для зменшення розміру аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на підставі рішення суду від 28.05.2013.

При вирішенні спірної по справі ситуації, суд виходить з того, що дитина сторін по справі потребує належного батьківського піклування та турботи. Первісний розмір аліментів на її утримання визначено у частці від заробітної плати її батька. Аліментні зобов`язання позивача суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини сторін по справі. Також вони не є занадто великими та такими, що ставляють його теперішню сім`ю у скрутне матеріальне становище. Від повторно шлюбу у позивача дітей наразі немає. Також ОСОБА_1 не має інших аліментних зобов`язань, натомість у його власності перебувають окремі майнові активи.

В свою чергу, доводи та аргументи позивача відносно обставин щодо звільнення з роботи, не є свідченням його незадовільного матеріального становища, оскільки він є працездатною та здоровою особою, яка має можливість працювати, для того щоб матеріально забезпечити свою дитину.

По відношенню до заявленого позову, суд також виходить з того, що обов`язок піклування позивача про свою дитину має пріоритетне значення по відношенню до обставин щодо зміни його сімейного стану та звільнення з роботи.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин у їх сукупності за взаємозв`язку, а також інтересів дитини, позов, за наявних на час судового розгляду даної справи обставин, задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити.

2. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 768,40 гривень покласти на позивача.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Представник позивача: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ).

Суддя В.В. Кость

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.10.2019.