Справа № 476/409/19
Провадження № 2/476/190/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2019 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

представника позивача Білотіл Л.В. , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

13.05.2019 року орган опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивують тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більше десяти років відповідач проживає окремо від дитини, оскільки має іншу сім`ю, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні сина, його навчанні, розвитку, утриманні.

Посилаючись на викладене, просили позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав вказаних в позовній заяві, просила задовольнити його повністю.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Батьки можуть бути позбавленні батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").

Згідно ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого виконавчим комітетом Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, актовий запис №13 від 05.08.2009 року (а. с. 5).

Мати дитини ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

ОСОБА_3 є учнем 10-го класу Куйбишевської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Єланецької районної ради Миколаївської області (а. с. 13). За час навчання хлопчик зарекомендував себе як старанний, здібний, активний та комунікабельний учень, бере активну участь у громадському житті класу, до доручень ставиться відповідально. Дитиною опікується бабуся ОСОБА_6 , яка цікавиться навчанням онука та відповідально ставиться до його виховання (а. с. 14, 19, 22).

У ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина: не відвідує його, не бере участі у вихованні та утриманні, не піклується про нього, не проявляє батьківської турботи, не цікавляться його життям. Відповідач більше десяти років проживає окремо від дитини у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 та її матір`ю ОСОБА_8 ОСОБА_2 ніде не працює, не перебуває на обліку як безробітний у центрі зайнятості, зловживає спиртними напоями та тютюновими виробами, у домашньому підсобному господарстві нічого не утримує, має у власності земельну ділянку, яку передав в оренду (а. с. 10-12, 28, 29-33).

Вказані фактори як кожен окремо, так і в сукупності, перебувають в причинному зв`язку з винною поведінкою відповідача і розцінюються судом як ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню сина.

Хлопчик зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте, проживає в АДРЕСА_1 разом з бабусею ОСОБА_6 , яка піклується про дитину та займається його вихованням (а. с. 15-18, 20-22).

У зв`язку з викладеним 24.04.2019 року комісією з питань захисту прав дитини при Єланецькій районній державній адміністрації вирішено рекомендувати органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації підготувати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 37).

Наказом Єланецького районного центру соціальних служб для сім`ї, дтей та молоді від 26.04.2019 року на №28 вирішено взяти під соціальний супровід сім`ю ОСОБА_6 в якій виховується дитина (а. с. 38).

Висновком опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації від 24.04.2019 року вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 39).

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", п. 54).

З огляду на викладене, з метою захисту інтересів дітей, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 768,40 грн. у рахунок відшкодування судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. у рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 12.09.2019 року.

Суддя Н.В.Чернякова