КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
______________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1071/19
УХВАЛА

17.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Швець А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бочевара Михайла Павловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради

про усунення перешкод у користуванні домоволодінням шляхом перебудови самочинно збудованої споруди,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2019року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якій просить суд зобов`язати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) за власнийрахунок (кошт) здійснити перебудову об`єкта незавершеного будівництва, щобудується на земельній ділянці з кадастровим номером :34: НОМЕР_1 0196, щознаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приведення домоволодіння до первісного стану, шляхом знесення самочинно-збудованих споруд, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Одночасно з позовною заявою позивачем було надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим особам здійснювати дії, спрямовані на будівництво, реконструкцію споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 до вирішення даної справи по суті.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено. Заборонено ОСОБА_2 та будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати дії, спрямовані на будівництво, реконструкцію споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , до вирішення справи по суті.

16.09.2019 року від представника ОСОБА_1 адвоката Бочевара Михайла Павловича до канцелярії суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд накласти арешт на дачний будинок з надвірними та господарчими спорудами, загальною площею 351,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та земельну ділянку, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер земельної ділянки: : 34: 014: 0196, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 до вирішення справи по суті, та заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме дачного будинку з надвірними та господарчими спорудами, загальною площею 351,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування вимог заяви представник позивача посилається на те, відповідачем та іншими особами здійснюється будівництво, реконструкція споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , без дотримання вимог ДБН та без згоди позивача, що суттєво порушує її право власності.

Представник позивача вказує, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 року було заборонено ОСОБА_2 та будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати дії, спрямовані на будівництво, реконструкцію споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , до вирішення справи по суті, однак, не зважаючи на винесення такої ухвали та звернення такої ухвали як виконавчого документу до виконання шляхом подання відповідної заяви до Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 10.09.2019 року, відповідачем ОСОБА_2 та іншими особами за її вказівками продовжується здійснення будівельно-монтажних робіт на належній їй земельній ділянці, що направлені на реконструкцію та зведення будівлі

Таким чином, представник позивача вважає, що з огляду на продовження здійснення відповідачем та іншими особами за її вказівкою будівельних робіт, правомірність яких оскаржується позивачем в судовому порядку, в разі невжиття додаткових заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на дачний будинок з надвірними та господарчими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер земельної ділянки: : 34: 014: 0196, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належать відповідачу, а також заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , призведе до реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки відповідач може ввести належний їй реконструйований житловий будинок до експлуатації та зареєструвати відповідні зміни до площі будинку у органах державної реєстрації речовихправ на нерухоме майно та їх обтяжень.

З урахуванням викладеного, представник ОСОБА_1 адвокат Бочевар Михайло Павлович звернувся до суду із відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0453га, кадастровий номер :34:014:0136, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва; земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0048 га, кадастровий номер :34:014:0137, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, на підставі договорів купівлі-продажу та державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач - ОСОБА_2 є власником суміжного будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто, ст. 150 ЦПК України, де передбачено, що такі вимоги забезпечуються накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.1 ст. 151 ЦПК України, що у заяві про забезпечення позову повинно бути вказано обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Всупереч вказаним вимогам закону, заява не містить достатніх обґрунтувань та доказів щодо необхідності накладення арешту на дачний будинок та земельну ділянку та необхідності заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, не зрозуміло, яким чином рішення суду, в разі задоволення позову про зобов`язання здійснити перебудову об`єкта незавершеного будівництва, не зможе бути виконаним або будуть труднощі по його виконанню.

Невиконання вимог ухвали суду щодо заборони ОСОБА_2 та будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати дії, спрямовані на будівництво, реконструкцію споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , до вирішення справи по суті, не є підставою для накладення арешту та заборони здійснювати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

На думку суду, зазначені заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на дачний будинок та земельну ділянку, та шляхом заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатаціїне є співмірними із заявленими позовними вимогами, істотним чином можуть порушувати права гарантовані Конституцією України та Законами України, не тільки відповідача, а й третіх осіб, які не приймають участі у справі, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бочевара Михайла Павловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні домоволодінням шляхом перебудови самочинно збудованої споруди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення.

Суддя Петренко В. С.