Справа №345/648/19
Провадження № 2/345/538/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем одружились 30.11.1985 року, шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №586. Від шлюбу дітей немає.

Позивач зазначає, що більше шести місяців з відповідачем спільно як подружжя не проживають, стали чужими одне одному, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб фактично розпався, примирення неможливе, а тому бажає розірвати шлюб.

Відповідач подав відзив на позов (а.с. 18), а саме зазначає, що позов не визнає. Так, відповідач вказує, що вони з позивачкою прожили в шлюбі більше 33 років, при цьому жили дружно, у злагоді. Відповідач просить врахувати, що позивач після інсульту хворіє, тому вона перебуває у хворобливому стані під впливом своєї сестри, у якої проживає. Сестра позивачки ОСОБА_4 перешкоджає їхньому з позивачем спілкуванню. Відповідач вважає, що їхній з позивачкою шлюб ще можна зберегти, оскільки він не відмовляється доглядати за своєю дружиною.

Представник позивача подав відповідь на відзив (а.с. 25), в якому зазначає, що позивач дійсно бажає розірвати шлюб з ОСОБА_1 Позивач дійсно перенесла інсульт, проте є психічно здоровою людиною. Позивач зазначає, що на даний проживає в сестри ОСОБА_4 , яка займається її реабілітацією. При цьому в сестри їй затишно і комфортно. Вважає, що шлюб фактично розпався, просить шлюб розірвати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.04.2019 року було надано сторонам строк для примирення 3 місяці. Ухвалою суду від 23.07.2019 року відновлено провадження у справі та 12.09.2019 року призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, оскільки представник відбуває у відпустку, а позивач хворіє та не бажає бачити відповідача, так як він впливає на неї негативно.

Відповідач та його представник в судовому засіданні зазначили, що шлюб ще можна зберегти. Мають сумніви чи дійсно позивачка з власної волі наполягає на розірванні шлюбу, чи просто перебуває під впливом сестри. А тому просять відмовити в задоволенні даного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 30.11.1985 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 586, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4).

Згідно із ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України).

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

На виконання статті 111 СК України сторонам надавався строк для примирення, який позитивних наслідків не дав, позивач продовжувала наполягати на розірванні шлюбу. При цьому надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Покликання відповідача та його представника про необхідність з`ясування дійсної волі позивача на розірвання шлюбу, шляхом надання нею особистих пояснень суду є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач виразила свою волю на розірвання шлюбу поданням позову. Крім того позивач ОСОБА_3 була присутня у підготовчому судовому засіданні 19.04.2019 року і підтвердила, що позов підписаний нею і вона наполягає на розірванні шлюбу. Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 від 11.07.2019 року (а.с.41), в якій вона вказує, що просить розгляд справи провести без її участі, а позов задоволити у повному обсязі, що є її процесуальним правом, як і право на участь у розгляді справи через уповноваженого представника. Обставин підробки поданих позивачем заяв відповідачем не доведено.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, покладення судом обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення не відповідає вимогам ст. ст. 24, 55, 56 Сімейного кодексу України і суперечить його інтересам.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110, 11, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 30.11.1985 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №586- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 15.10.2019 року.

Головуючий