Справа пр. №2/756/1611/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивачів - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є власниками 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 . Іншим співвласником згаданої квартири є ОСОБА_3 , якому належить 1/3 частини квартири.

Загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 55,1 кв. м. Вона обладнана балконом площею 0,8 кв. м та складається з трьох кімнат житловою площею 37,2 кв. м, у тому числі: перша кімната площею 16,2 кв. м, друга кімната площею 10,4 кв. м, третя кімната площею 10,6 кв. м, кухні площею 6,0 кв. м, коридору площею 4,5, 2,2 кв. м, санвузла площею 2,8 кв. м, комори площею 0,9, 0,7 кв. м.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стверджували, що вони не можуть дійти згоди з відповідачем щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_1 .

У згаданому житлі немає кімнат, які б відповідали ідеальній частці кожного із співвласників, а тому позивачі звернулися до судового експерта ОСОБА_5 , який за результатами проведеного дослідження склав висновок будівельно-технічного експертного дослідження від 06 квітня 2018 року №040618, згідно з яким існує технічна можливість влаштування легкої внутрішньої перегородки уздовж короткої стіни кімнати 4 з метою влаштування коридору між приміщеннями 1 та 6 квартири АДРЕСА_1 за таких умов: товщина перегородки не повинна перевищувати 120 мм; лінійне навантажування від перегородки не повинно перевищувати 542 кг/м; вогнетривкість перегородки повинна становити не менше ЕІ 15; відстань від глухої стіни кімнати 4 до перегородки повинна бути в межах 1,1-2 м; частину існуючої перегородки між приміщеннями 1 та 6 демонтувати; існуючий дверний отвір замурувати з використанням матеріалу від розбирання існуючої перегородки або аналогічної конструкції нової перегородки; у проектованій перегородці влаштувати дверний отвір висотою не менше 2 м та шириною не менше 0,8 м у просвіті з розташуванням по центру довжини; при улаштуванні дверного отвору у перегородці передбачити заповнення дверного отвору дверним полотном з світлопрозорою вкладкою; передбачити штучне освітлення в коридорі. Також у висновку вказано, що існує технічна можливість влаштування дверного отвору між приміщеннями 4 та 5 квартири АДРЕСА_1 за таких умов: новий дверний отвір висотою не менше 2 м та шириною не менше 0,8 м; існуючий дверний отвір замурувати з використанням матеріалу від розбирання перегородки при влаштуванні прорізу або аналогічної конструкції нової.

З урахуванням висновку будівельно-технічного дослідження від 06 квітня 2018 року №040618 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 просили встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 10,4 кв. м та комору площею 0,7 кв. м; виділити у користування ОСОБА_4 кімнату площею 10,6 кв. м та комору площею 0,9 кв. м; виділити у користування ОСОБА_3 кімнату площею 12,4 кв. м з балконом 0,8 кв. м; залишити у спільному користуванні сторін кухню площею 6,0 кв. м, санвузол площею 2,8 кв. м і коридор площею 8,1 кв. м; залишити у спільному користуванні позивачів коридор площею 2,2 кв. м; зобов`язати позивача ОСОБА_1 влаштувати легку внутрішню перегородку уздовж короткої стіни кімнати 4 з метою влаштування коридору між приміщенням 1 та 6 квартири АДРЕСА_1 , замурувати існуючі дверні отвори, у проектованій перегородці влаштувати дверний отвір, висотою не менше 2 м та не ширше 0,8 м у просвіті з розташуванням по центру довжини, влаштувати дверний отвір між приміщенням 6 і 5 висотою не менше 2 м та не ширше 0,8 м у просвіті, демонтувати частину існуючої перегородки між приміщенням 4 та 1; зобов`язати відповідача ОСОБА_3 зробити штучне освітлення у коридорі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів підтримали позов та просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову, зазначив, що запропонований позивачами порядок користування квартирою не може бути встановлений, оскільки передбачає перепланування квартири, проти чого відповідач категорично заперечує.

Заслухавши вступні слова позивача ОСОБА_1 , представника позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Судом з`ясовано, що сторонам справи на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 . Кожен з них є власником 1/3 частини згаданого об`єкта нерухомості.

У технічному паспорті на квартиру зазначено, що її загальна площа становить 55,1 кв. м. Вона обладнана балконом площею 0,8 кв. м та складається з трьох кімнат житловою площею 37,2 кв. м, у тому числі: перша кімната площею 16,2 кв. м, друга кімната площею 10,4 кв. м, третя кімната площею 10,6 кв. м, кухня площею 6,0 кв. м, коридор площею 4,5, 2,2 кв. м, санвузол площею 2,8 кв. м, комора площею 0,9, 0,7 кв. м (а. с. 24).

За приписами ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Ч. 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Нормою ч. 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Встановлення порядку користування житловим приміщенням можливе лише виходячи з існуючого планування квартири та без зміни її конфігурації.

Для встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , про який просили позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , необхідно здійснити перепланування квартири згідно з висновком будівельно-технічного експертного дослідження від 06 квітня 2018 року №040618, складеним експертом Малим О.В., шляхом улаштування перегородки влаштуванням нових дверних отворів.

З огляду на те, що обраний позивачами порядок користування житловим приміщенням передбачає здійснення перепланування квартири, один з співвласників її - відповідач ОСОБА_3 категорично заперечує проти такого перепланування, суд вважає, що відсутні підстави для встановлення порядку користування квартирою, про який просять ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

У своїй постанові від 28 березня 2018 року у справі №549/90/16-ц Верховий Суд вказав на те, що спосіб визначення порядку користування квартирою, який потребує її перепланування, є по суті поділом квартири в натурі. Такий поділ технічно неможливо провести, позаяк квартира знаходиться в багатоповерховому будинку.

Зважаючи на те, що позивачі не заявляли вимог про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , виходячи з існуючого планування квартири, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у задоволенні їх позову.

Відповідно до ст. ст. 15, 16, 356, 358, 382, 383 ЦК України, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2019 року