РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 562/1791/17

Провадження № 22-ц/4815/1238/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

секретар судового засідання Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач/відповідач

за зустрічним позовом КП "Здолбунівкомуненергія",

відповідач/позивач

за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу КП "Здолбунівкомуненергія" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 червня 2019 року (ухвалене у складі судді Мички І.М., повний текст рішення суду виготовлено 27 червня 2019 року) у справі за позовом КП "Здолбунівкомуненергія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та зустрічним позовом ОСОБА_1 до КП "Здолбунівкомуненергія" про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в :

17 травня 2017 року КП "Здолбунівкомуненергія" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач користується послугами КП "Здолбунівкомуненергія", що підтверджується актами про подачу теплової енергії у його квартиру АДРЕСА_1 , однак своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг не виконує.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КП "Здолбунівкомуненергія" борг у сумі 4926,37 грн за використану теплову енергію, 134,88 грн інфляційних, 37,58 грн 3 % річних від суми боргу.

З урахуванням збільшених позовних вимог просили визнати договір № 18-20-15 від 30.09.2016 року про надання послуг КП "Здолбунівкомуненергія" споживачу ОСОБА_1 , власнику квартири АДРЕСА_1 , укладеним, на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії, а від позовних вимог про стягнення боргу відмовилися.

07 вересня 2017 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву про захист прав споживача.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 червня 2019 року у задоволенні позову КП "Здолбунівкомуненергія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та зустрічного позову ОСОБА_1 до КП "Здолбунівкомуненергія" про захист прав споживача відмовлено.

Рішення суду мотивовано безпідставністю позовних вимог.

22 липня 2019 року КП "Здолбунівкомуненергія" подано апеляційну скаргу на рішення суду, у якій покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що вимог про зобов`язання укладення договору КП "Здолбунівкомуненергія" не заявляло.

В провадженні суду була вимоги про визнання договору укладеним.

Судом не взято до уваги, що 29.09.2016 року КП "Здолбунівкомуненергія" направила на адресу ОСОБА_1 новий договір № 18-20-15 від 30.09.2016 року на основі типового про надання послуг з централізованого опалення, який відповідач зобов`язаний був підписати, згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

17.10.2016 року споживач повернув на адресу підприємства 2 екземпляри договору без підпису.

Укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача.

Просили суд рішення, в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити нове про визнання укладеним з 30.09.2016 року договору № 18-20-15 від 30.09.2016 року про надання послуг з централізованого опалення між КП Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" та ОСОБА_1 , власником кв. АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду від 25.07.2016 року розірвано договір №18-20-15 з надання послуг з централізованого опалення від 15.11.2011 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством "Здолбунівкомуненергія".

В подальшому договір з надання послуг з централізованого опалення між сторонами не укладався.

05.09.2018 року ОСОБА_1 відчужив квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 .

З довідки, виданої КП "Здолбунівкомуненергія" №09-1718 від 17.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 не є абонентом підприємства, оскільки відповідно до договору купівліпродажу від 05.09.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Семенюк Ж.П., власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2

Частиною першою статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Оскільки ОСОБА_1 відчужив квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , та не є споживачем послуг з теплопостачання, які надає КП "Здолбунівкомуненергія", позовні вимоги КП "Здолбунівкомуненергія" про визнання договору № 18-20-15 від 30.09.2016 року про надання послуг з централізованого опалення між КП Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" та ОСОБА_1 , власником кв. АДРЕСА_1 укладеним є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, в частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду у апеляційному порядку не оскаржено, у цій частині рішення апеляційному перегляду не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу КП "Здолбунівкомуненергія" залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 11 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич