Справа № 466/5367/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/66/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

судового засідання

01 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова в складі судді Донченка Ю.В. від 16 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором заяву про заміну сторони у справі, -

в с т а н о в и л а :

рішеннямШевченківського районного суду міста Львова від 16 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (рахунок № НОМЕР_4 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, ) заборгованість за кредитним договором KF 42014 від 21.02.2007 року, забезпеченим договорами поруки № РО 88892 від 21.02.2007 року, № РО 96117 від 08.10.2008 року у розмірі 21433,61 дол. США (що за курсом НБУ станом на 10.07.2014 року 11, 658130 грн. за 1 дол. США еквівалентно 249 875, 81 грн.). Стягнути порівно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (рахунок № НОМЕР_4 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, ) 2 498, 76 грн. сплаченого судового збору та 400 грн. за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачів.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 16 листопада 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" заборгованість за кредитним договором KF42014 від 21.02.2007 року, забезпеченим договором поруки №PO 88892 від 21.02.2007 року, яка склалася станом на 10 липня 2014 року у розмірі 21346.44 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04.12.2017 року еквівалентно 577513.42 грн., з яких 19755.52 дол.- заборгованість по тілу кредиту, 1590.92 дол. США відсотки за користування кредитними коштами та 2357.95 грн. пені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" заборгованість за кредитним договором KF 42014 від 21.02.2007 року, забезпеченим договором поруки №РО 96117 від 08.10.2008 року, яка склалася станом на 10 липня 2014 року у розмірі 21346.44 дол. США що за курсом НБУ станом на 04.12.2017 року еквівалентно 577513.42 грн., з яких 19755.52 дол.- заборгованість по тілу кредиту, 1590.92 дол. США відсотки за користування кредитними коштами та 2357.95 грн. пені. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 832.92 грн. судового збору з кожного та по 133.33.грн. з кожного - витрат, пов`язаних з публікацією в пресі оголошення виклик відповідачів.

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року в частині вирішення позовних вимог, пред`явлених Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , скасовано і направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити. Вважає, рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясованні усіх фактичних обставина, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення його про відкладення судового розгляду та призначення справи до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2015 року, в якому було ухвалене оскаржуване заочне рішення, а також відсутні відомості щодо направлення копії цього рішення. Вказує на те, що пред`явленням вимоги до поручителя є, як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Вважає, що позивач ввів суд в оману тим, що неправомірно виставив вимоги про стягнення заборгованості із поручителя, оскільки лише в піврічний термін кредитор може виставляти вимоги до поручителя, а в разі пропущення такого строку, вимога про сплату заборгованості повинна пред`являтись лише до ОСОБА_2 , як до позичальника згідно кредитного договору KF 42014 від 21.02.2007 року. Звертає увагу на те, що банк у позовній заяві зазначає, що відповідач всупереч умовам кредитного договору, не здійснює в повному обсязі платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах з листопада 2013 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, однак з розрахунків заборгованості не вбачається, коли саме була здійснена остання оплата. Апелянт також не погоджується із зазначеним позивачем розміром заборгованості.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції до суду надійшла заява від ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про заміну сторони у справі. В заяві просять замінити позивача у справі з ПАТ «ВіЕс Банк» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс». В обґрунтування клопотання зазначають, що відповідно до умов Договору, відступлення прав вимоги від 29 грудня 2017 року та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК», зокрема набуло статусу нового кредитора по зобов`язаннях позичальника за кредитним договором №KF42014 від 21 лютого 2007 року позичальника ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає, що така заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Також, відповідно до ст. 509 ЦК України, обов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Крім цього, згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

За ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 1 ст. 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина 2 ст. 55 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно Договору про відступлення права вимоги, укладеного 29.12.2017 року між ПАТ «Ві Ес Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» та додатку до договору вбачається, що ТзОВ ФК «Траст Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором KF 42014 від 21.02.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», тобто, ТзОВ «ФК «Траст Фінанс» набуло статусу нового кредитора, до якого перейшли права первісного кредитора за кредитним договором. Крім цього, за договорами від 29 грудня 2017 року про відступлення прав за договорами поруки до Товариства перейшло і право вимог за договорами поруки №РО96117 від 31.10.2008 року та №РО88892 від 20.02.2007 року (а.с. 183-184 Т.2).

Відповідно до Розпоряджень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1308 від 25.04.2017р. «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів», №2317 від 06.06.2017р. «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Траст Фінанс» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів», Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серія та номер ФК№766 від 07.07.2016 року, а також даних із відкритого реєстру фінансових установ (Т2 а.с. 185-190, 199-202) Товариство є фінансовою установою та має право на здійснення факторингових операцій, тобто мало право і на укладення згаданих договорів про відступлення прав вимоги за договорами кредиту та поруки.

Невірне зазначення у договорах про відступлення прав вимоги дат договорів, права за якими відступаються слід вважати описками, оскільки ТзОВ «ФК «Трас Фінанс» на вимогу суду надало копії договорів, права за якими відступаються та які передані товариству відповідно до договорів про відступлення прав вимог, зокрема, і договорами поруки.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що наявні підстави для залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанст», як правонаступника відповідача Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку із залученням правонаступника позивача у розгляді справи слід оголосити перерву та надати можливість особі, що залучена до у часті у справі ознайомитись з матеріалами справи, підготуватись до судового розгляду з можливістю висловити свої міркування по суті розгляду.

Керуючись ст.ст. 55, 222, 368 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про заміну сторони у справі задовольнити.

Залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс», як правонаступника позивачаПублічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк"до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У розгляді справи оголосити перерву до 21 січня 2020 року 11 год. 30 хв., надавши можливість особі, що залучена до участі у справі ознайомитися з матеріалами справи, підготуватись до судового розгляду з можливістю висловити свої міркування по суті розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра