Справа № 226/2484/19
Провадження № 2/226/754/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Орлової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа: Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з нещасним випадком на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа: Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 02.06.2015 року по 03.02.2016 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Мирноградвугілля», працював у ВП «Автомобіліст» у якості тракториста третього розряду. 03.02.2016 року його було звільнено за п.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням за станом здоров`я. 15.10.2015 року з ним трапився нещасний випадок на виробництві, а саме о 10 год. 00 хвил. він отримав наряд прибути на ВП «шахта Стаханова» де знаходився трактор Т-150к, з метою його завести та закачати вугілля до котельної. Прибувши через 2 години до місця де знаходиться вказаний трактор він його оглянув та виявив, що в коробці перемикання передач не вмикаються дві передачі. Знявши важель перемикання він почав запускати двигун трактора. На момент виконання робіт у трактора був відсутній електростартер, через що неможливо було здійснити запуск двигуна з кабіни водія, через що він здійснював запуск двигуна за допомогою шнурка на приводну шестерню пускового двигуна. В цей час трактор несподівано почав рух уперед, здійснивши на нього наїзд, в той час коли він знаходився між відвалом-лопатою та переднім колесом трактора. Від цього наїзду він зазнав численні пошкодження та був знерухомленим. Після цього за допомогою свідків та співробітників РПГ10 ДВРГЗ його було доправлено до травматологічного відділення Димитровської ЦМЛ. У ДЦМЛ після отримання травми він знаходився на стаціонарному лікування з 15.10.2015 року по 04.12.2015 року з діагнозом - множенні травми тіла: закритий косо-уламковий перелом в/з правого плеча з суміщенням, закритий перелом 4-6 ребер справа з суміщенням, закритий уламковий перелом бокової маси крестца зліва з суміщенням, уламковий перелом лоної кістки з суміщенням справа з переходом на передній край вертлюжної впадини, краєвой перелом верхньої ветві лоної кістки справа з суміщенням, уламковий перелом лівої седаліщної кістки з суміщенням, забиття обличчя, забиття грудної клітини справа. Після чого він постійно продовжував лікування як на стаціонарі, так й на амбулаторному лікуванні та продовжує лікуватися до цього часу. У зв`язку з цим нещасним випадком відповідачем було складено акт про нещасний випадок за формою Н-1 №1 та форми Н-5 №б/н від 20.10.2015 року. З 21.04.2016 року по даній травмі МСЕК первинно встановила йому 40% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності і було рекомендовано медикаментозне, оперативне лікування, протипоказана тяжка фізична праця, тривала ходьба, підземні умови праці. У результаті зазначеної травми йому заподіяна моральна шкода, тому що, перебуваючи на лікуванні, та до цього часу він не може вести повноцінний спосіб життя, протягом тривалого часу відчував фізичні страждання, обумовлені важкістю травми, почуття страху за майбутнє своє та своєї сім`ї, психологічний дискомфорт і значне порушення щиросердечного спокою. Втрата працездатності на 40%, 3 група інвалідності, викликали у нього додаткові переживання тому, що в ході лікування він випробовував негативні наслідки травми: постійні судомі болі, постійні мігрені, болі у нижній частині тіла, втрата можливості довгий час рухатися самостійно, а тільки за допомогою ходунків, постійні болі під час незначних навантажень, роздратованість та загальна слабкість все це змінило його звичайний уклад життя. Після травми він став обмежений у діях, при різких поворотах, невеликих навантажень, не може виконувати всю роботу, яку має виконувати чоловік по господарству, через що він став замкнутим, що перешкоджає повноцінному спілкуванню з близькими, родичами, друзями та знайомими. Відтепер йому постійно потрібні значні додаткові зусилля для організації свого життя. Все це постійно негативно впливає на його душевний стан, є причиною сильних моральних страждань. До травми він був рухливим та енергійним чоловіком, через що був змінений його життєвий уклад. Заподіяну моральну шкоду він оцінює у розмірі 100000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області надав до суду пояснення, в яких зазначив, що просить суд винести рішення по справі на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ДП «Мирноградвугілля» з 02.06.2015 року по 03.02.2016 року, де працював у ВП «Автомобіліст» у якості тракториста третього розряду. Був звільнений 03.02.2016 за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.7).

15.10.2015 року з позивачем під час виконання ним трудових обов`язків стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого позивач отримав травму і йому був встановлений наступний діагноз: множинна травма тіла, закритий перелом лонної і сідничної кісток зліва зі зміщенням, відкритий перелом лонної кісті з права зі зміщенням, закритий перелом правого плеча в в/3 зі зміщенням, закритий перелом 4-5 ребер з права зі зміщенням, садна обличчя, алкогольне сп`яніння, що підтверджується актом № 1 від 20.10.2015 форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, а також актом від 20.10.2015 форми Н-5 розслідування нещасного випадку на виробництві. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, зазначені сам постраждалий ОСОБА_1 , начальник автоколони ОСОБА_2 , механік з випуску автоколони ОСОБА_3 (а.с.8-12, 13-17).

Позивач у зв`язку з травмою, отриманою на виробництві, неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в медичних закладах (а.с. 16-37, 39, 40-42).

21.04.2016 року МСЕК позивачу було встановлено первинно 40% втрати професійної працездатності з 21.04.2016 року до 01.05.2017 року та третю групу інвалідності. Йому рекомендоване оперативне та медикаментозне лікування, протипоказаний важкий фізичний труд, тривала ходьба, робота в підземних умовах (а.с.18, 19).

Відповідно до ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Про наявність права на відшкодування моральної шкоди потерпілій особі внаслідок нещасного випадку на виробництві зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту „б" підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (справа про страхові виплати), де в абзаці 9 пункту 5 мотивувальної частини зазначено, що: «положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону N 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону N 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця)».

Враховуючи надані суду докази, суд вважає, що внаслідок нещасного випадку на виробництві позивачеві заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з каліцтвом, внаслідок якого його було визнано інвалідом 3 групи та встановлено 40% втрати професійної працездатності, у душевних стражданнях, пов`язаних з наслідками цього каліцтва, у зміні звичного перебігу життя, зокрема необхідності тривалий час лікуватися, у суттєвому обмеженні його фізичних можливостей. Але сума, в яку позивач оцінив заподіяну моральну шкоду і яка за його оцінкою становить 100000 гривень, є завищеною і не відповідає отриманим ним моральним стражданням. При визначенні суми відшкодування заподіяної позивачеві моральної шкоди суд враховує наявність встановленої також і вини позивача у нещасному випадку. З урахуванням вини позивача у нещасному випадку, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним у відшкодування позивачеві заподіяної йому моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача 20000 гривень.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що заявлено позов немайнового характеру, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 153,68 грн. (20000 грн. х 768,40грн. : 100000 грн. = 153,68 грн.), оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду.

На підставі ст.2371 КЗпП України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 315-317, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до Державного підприємства «Мирноградвугілля», місцезнаходження: 85320, м.Мирноград Донецької області, вул.Соборна, буд.1, третя особа: Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, місцезнаходження за адресою: 84122, м.Слов`янськ Донецької області, вул.Свободи, буд.5, про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з нещасним випадком на виробництві задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь держави судовий збір у сумі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 68 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 20.09.2019 року.

Суддя О.А. Рибкін