Провадження № 2-др/484/7/19
Справа № 484/2745/19
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви

24.09.2019 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду заяву представника відповідача фермерського господарства "БМВ-Агро" про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу з розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства "БМВ-Агро" про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

До суду найшла заява представника відповідача фермерського господарства "БМВ-Агро" про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу з розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства "БМВ-Агро" про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди в сумі 4000грн. на підставі ч.5 ст. 142 ЦПК України, оскільки вказаний позов за заявою представника позивача був залишений без розгляду.

24.09.2019р. на заяву від представника позивача надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволені вказаної заяви, оскільки представником відповідача не доведено, що дії позивача були необґрунтованими.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву та вказав, що між сторонами був укладений договорі оренди землі, при цьому позивач надав довіреність іншій особі на отримання орендної плати за вказаним договором. Вважає, що наявність такої довіреності свідчить про те, що позивач діяв недобросовісно.

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечував та вказав, що дійсно він підписував довіреність, якою уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на отримання орендної плати, однак орендну плату ні від відповідача, ні від вказаних осіб він не отримував. Про наявність видаткових касових ордерів про отримання ОСОБА_3 орендної плати на його ім`я він дізнався, отримавши відзив на позов.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд дійшов наступного.

07.06.2019р. до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ФГ «БМВ-Агро» про стягнення орендної плати за договором оренди землі №1, укладеного 02.03.2010р., за період з 2015 по 2018 роки та розірвання зазначеного договору. Позов мотивований тим, що позивач не отримує орендну плату.

24.07.2019р. від представника відповідача надійшов відзив на позов, до якого додані копія довіреності, за якою позивач уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на отримання орендної плати за спірним договором, та видаткові касові ордери, згідно яких ОСОБА_3 отримував орендну плату на ім`я позивача.

Після отримання відзиву представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу залишити без розгляду, на підставі якої ухвалою суду від 08.08.2019р. позов залишений без розгляду.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Таким чином, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов у вказаній редакції ЦПК України, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 543/408/17.

Отже, за змістом ч.5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно процесуального обов`язку доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

В судовому засіданні позивач вказав, що рішення про залишення позову без розгляду прийняте після того, як він отримав відзив із доданими до нього копіями документів на підтвердження того, що на його ім`я орендну плату отримав ОСОБА_3 . До цього він не знав про вказаний факт.

Докази того, що позивачу було до подачі позову до суду відомо про зазначений факт, представником відповідача не надані. Також не надані докази, які б свідчили про передачу ОСОБА_3 орендної плати позивачу. Підписання довіреності, якою ОСОБА_3 був уповноважений на отримання такої орендної плати, на думку суду не свідчить про обізнаність позивача в отримання останнім орендної плати.

Отже представником відповідача не доведено, що позивача діяв недобросовісно та подав до суду необґрунтований позов, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 133, 142, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви про стягнення з позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства "БМВ-Агро" про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньої до Миколаївського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Повний текс ухвали виготовлений 24.09.2019р.

Суддя Н.А. Медведєва