ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2897/18 Номер провадження 22-ц/814/803/19Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду і в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Терпелюка Євгенія Володимировича

на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 16 січня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8, про скасування арешту,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування арешту на майно.

У позові вказує, що вона та ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.1996 року, придбали квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до інформаційної довідки Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 148342510 від 06.12.2018 року щодо вказаної квартири зареєстровано обтяження у вигляді арешту за № 1743022, зареєстрованого 05.03.2005 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 19.10.1994 року. Згідно відповіді Ленінського районного суду м. Полтави направити копію ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 19.10.1994 року щодо накладення арешту неможливо, оскільки матеріали знищені за закінченням терміну архівного зберігання. Встановлено, що арешт накладено в ході розгляду справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визначення членом родини та визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним та позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист права власності, вселення та виселення.

Апеляційним судом Полтавської області постановлено рішення, яким визнано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право на квартиру АДРЕСА_1, зобов'язано їх виписатися з квартири та не чинити перешкод у користуванні і володінні даною квартирою ОСОБА_2, ОСОБА_9, належній останнім на праві приватної власності.

Внаслідок накладення арешту на квартиру позивач позбавлена можливості вільно розпорядитись власністю. А тому просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1, який зареєстровано Першою полтавською державною нотаріальної конторою 05.03.2005 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 19.10.1994 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 16 січня 2019 рокупозовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8, про скасування арешту визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 - адвокат Терпелюк Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, як таку, що постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

У апеляційній скарзі зазначено, що хоча у позовній заяві і не вказано даних про відповідачів (місце проживання або місце перебування, номери засобів зв'язку), позивач просив здійснити їх виклик через оголошення у на веб-сайті судової влади, оскільки інформації про їх місце проживання/перебування на теперешній час не відома. Вважає, що обов'язок позивача по зазначенню такої інформації у позовній заяві має місце лише, якщо про це відомо особі, що звертається із позовом.

Окрім того, звертає увагу, що суд зобов'язаний звернутися до органу реєстрації щодо отримання відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб-відповідачів.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 22 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст 175, 177 ЦПК України, в тому числі що стосується місця поживання чи перебування відповідачів.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача надіслано уточнену позовну заяву, якою частково усунуто недоліки, вказані в ухвалі від 22.12.2018 року. Проте, інші недоліки позовної заяви не усунуті, зокрема, не вказано жодних відомостей про відповідачів, крім їхнього прізвища, імені та по батькові, в тому числі, не наведено місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків (якщо відомий) за його наявності або номер і серію паспорта, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, зазначено, що такі дані позивачу невідомі.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 177 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вимоги вказаних статтей, а також те, що відсутність даних про місцезнаходження відповідачів позбавляє можливості суд забезпечити належний розгляд справи, зокрема, вручення відповідачам процесуальних та інших документів, пов'язаних з судовим провадженням, повідомлення про час та місце розгляду справи, що позбавляє відповідачів надати свої пояснення по суті позовних вимог і по суті має наслідком порушення процесуальних прав осіб, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання позову неподаним та його повернення.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцезнаходження відповідачів ОСОБА_2 не відомі, а суд може здійснити їх виклик через оголошення на веб-сайті судової влади як це передбачено ст. 128 ЦПК України, на увагу не заслуговують, оскільки положення ст. 128 ЦПК України стосуються порядку виклику учасників справи у судові засідання під час розгляду справи, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Окрім того, обов'язок суду по зверненню до органів реєстрації місця перебування та місця проживання громадян передбачений ст. 187 ЦПК України з метою визначення підсудності справи, а не встановлення місцезнаходження відповідачів.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Терпелюка Євгенія Володимировича- залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 16 січня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: ) В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов