Провадження № 2/520/5085/19
Київський районний суд м. Одеси у складі :
Головуючого судді - Куриленко О.М.,
за участю секретаря - Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального закладу «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів» в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,
12 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні до неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і в повному обсязі застосувати правові наслідки, передбачені ст.166 СК України.
Свої вимоги, мотивував тим, що в Комунальному закладі «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів» з 13.02.2018 року на повному державному забезпеченні знаходиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За весь час перебування малолітньої дитини в закладі її ніхто з родичів та близьких не відвідує, допомоги в вихованні та утриманні дитини не надає. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною заявою.
Ухвалою судді від 23.07.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Комунального закладу «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, директор закладу Безкоровайна Любов ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, в матеріалах справи містяться заяви, в яких вони не заперечують проти того, щоб їх позбавили батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.
Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання також не з`явився, від представника ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи у їъ відсутність, висновок про доцільність позбавлення батьківських справ відповідачів підтримала в повному обсязі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України.
У судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження №278 від 04 травня 2004 року, складений Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, де батьками дитини вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 лютого 2007 року ОСОБА_6 , ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , була усиновлена гр.гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 .

19.02.2019 року адміністрація Комунального закладу "Балтська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат №1 1-11 ступенів " звернулась до Служби у справах дітей Одеської міської ради та Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації з клопотанням №97, в якому повідомила, що в означеному навчальному закладі навчається та виховується неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно направлення Департаменту освіти та науки від 13.02.2018 року №9, яка прибула до навчального закладу 16.02.2018 року з Одеського НВК "Гармонія", де зарекомендувала себе, не зовсім старанною ученицею, з розладами у поведінці та імпульсивним, неврівноваженим характером. Проживаючи в сім`ї гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . та гр. ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , дівчина постійно покидала домівку, конфліктувала з батьками, здійснювала крадіжки, необмірковані вчинки під впливом друзів, які схильні до правопорушень та неправомірної поведінки. На зимові канікули дівчинка не поїхала додому, пояснюючи своє рішення залишитися у школі - інтернат, постійними конфліктами з батьками та небажанням зустрічатися зі своїми друзями, які здійснюють на неї поганий вплив. З батьками ОСОБА_7 спільної мови не знаходить, з ними не спілкується та після закінчення 9-го класу планує продовжити навчання в навчальному закладі Балтського району. В означеному листі учбовий заклад клопоче розглянути питання доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно їх доньки

Адміністрація Комунального закладу '"Балтська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат №1 І-ІІ ступенів " надала акт від 22.03.2019р. № 169 про невідвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . - вихованки означеного закладу, в якому зазначається, що вказана дитина перебуває в даному закладі з 16.02.2018 року за час перебування, батьки - гр. ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та гр. ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , дівчинку не відвідували, не цікавилися її долею та станом здоров`я, не надавали матеріальної допомоги, листування не відбувалося. Батьки не завжди виявляли бажання забирати її додому на канікулярні дні, дуже рідко телефонували.

Відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на ім`я начальника служби у справах дітей Одеської міської ради, надали письмові пояснення, в яких не заперечували проти того, щоб їх позбавили батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ім`я директора КЗ «Балтська спеціальна школа - інтернат І- ІІІ ступенів» було надано пояснення, де вона просить позбавити батьківських прав своїх батьків, в зв`язку із непорозуміннями між ними та різними поглядами на життя.

Служба у справах дітей Одеської міської ради, відповідно до проекту висновку від 27.05.2019р. за № 05/4947, вважає позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відношенні неповнолітньої ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 доцільним.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В матеріалах справи міститься також висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1003/01-11 від 03.06.2019 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр.. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у відношенні неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судовому засіданні судом встановлено, що батьки дитини самоусунулись від виховання та утримання своєї доньки, не надають жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавляться її життям та розвитком, не піклуються про фізичний, духовий і моральний розвиток.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено той факт, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, а тому вони повинні бути позбавлені батьківських прав.

Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини.

Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно.

Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Норми Конвенції про права дитини, говорять про те, що кожна дитина має право на захист зі сторони держави від всіх форм фізичного або психологічного насильства, образи, відсутності піклування або недбайливого ставлення, грубого звернення або експлуатації.

Відповідно до вимог Сімейного законодавства України ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При ухваленні рішення по справі суд керується Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» яким встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј усіх видів їх заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідачів та неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконанн

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 768, 40 гривень покласти на відповідачів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного ,ст.ст. 164 , 165 ,166, СК України та керуючись ст.ст. 263-265,285 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального закладу «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів» в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частки від усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків, прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в рівних частках на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 гривень

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.