УХВАЛА

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 520/15285/17

провадження № 61-18081ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року про повернення доповнення до апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, заповіту, свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом, визнання недійсними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, заповіту, свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом, визнання недійсними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року у вищевказаній справі призначена посмертна судово-психіатрична експертиза.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Одеси

від 11 квітня 2019 року.

У вересні 2019 року до апеляційного суду надійшло доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 повернуто заявнику.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду

від 16 вересня 2019 року,обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Оскаржена ухвала Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року про повернення доповнення до апеляційної скарги не підлягає касаційному оскарженню згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України. Тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року слід відмовити.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня

1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржена ухвала Одеського апеляційного суду від 16 вересня

2019 року не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 вересня

2019 року про повернення доповнення до апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, заповіту, свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом, визнання недійсними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун