Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 1003/13045/12

провадження № 61-20246св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року у складі судді Подрєзової Г. О. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Фінагєєва В. О., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2012 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 31 281,15 доларів США зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 15,00 % річних з кінцевим терміном повернення до 10 червня 2013 року. З метою забезпечення виконання указаного кредитного зобов`язання відповідач передав у заставу банку належний йому на праві власності автомобіль Mitsubishi Outlender, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконував, станом на 18 січня 2016 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 33 530,78 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 817 480,41 грн, яку позивач просив стягнути на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив із недоведеності позовних вимог щодо наявності заборгованості за кредитно-заставним договором і, як наслідок, не вбачав підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції, як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк», витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

На виконання вимог підпункту 4 першого пункту розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII 11 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою цього ж суду касаційної інстанції від 15 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що судами не було належним чином досліджено умови укладеного з відповідачем кредитного договору, виписки, меморіальні ордери та розрахунок заборгованості, за яким відповідачем не було здійснено повного погашення заборгованості за кредитним договором. Неповне з`ясування обставин справи судом призвели до ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, також не надав правильну оцінку матеріалам справи та доводам сторін, постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід ОСОБА_1 надійшли заперечення,в яких він просить касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Суди встановили, що 11 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитно - заставний договір, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 31 281,15 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 15% річних та з кінцевим строком повернення 10 червня 2013 року.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту 17.1 договору банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 31 281,15 доларів США, при цьому частина кредиту у розмірі 30 005,08 доларів США надається з метою придбання автомобіля відповідачем; частина кредиту у розмірі 300,05 доларів США - з метою сплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту; частина кредиту у розмірі 7,2 долари США на оплату реєстрації предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; частина кредиту у розмірі 900,15 доларів США - з метою оплати винагороди банку за надання фінансового інструменту; частина кредиту у розмірі 68,67 доларів США - з метою оплати вартості поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (т. 1 а.с. 12).

Згідно підпункту 17.4. договору позичальник доручає банку, без додаткового узгодження перерахувати кредит в сумі 141 624,00 грн на поточний рахунок автосалону ТОВ «Ніко-Україна»; в сумі 1 416,24 грн на сплату страхових платежів на поточний рахунок ЗАО «Страхова компанія «Ингосстрах»; в сумі 34 грн на сплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на рахунок ДП «Інформаційний центр»; в сумі 900,15 доларів США для сплати винагороди банку за надання фінансового інструменту на рахунок в банку; в сумі 324,14 грн для сплати вартості поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі, встановленому договором.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Із закінченням строку дії кредитного договору припиняється право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитними коштами

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

При залишенні без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, встановивши факт передачі 24 липня 2011 року відповідачем заставленого автомобіля позивачу, не перевірив, чи зумовило це настання строку виконання зобов`язання з дострокового повернення кредиту (частина друга статті 1050 ЦК України), закінчення строку кредитування і припинення у зв`язку з цим права кредитора нараховувати проценти за користування кредитними коштами; суд достовірно не з`ясував розміру заборгованості за кредитним договором та не перевірив періоду за який вона нарахована, не встановив періоду нарахованих ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами і не встановили чи не мало місце нарахування цих платежів за межами строку кредитування, не встановив з врахуванням наведених обставин початок і закінчення перебігу позовної давності.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу апеляційного суду, який, маючи повноваження встановлювати обставини справи, не виправив допущені судом першої інстанції недоліки, належить скасувати з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук