№ 201/4864/19
провадження 2о/201/113/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 квітня 2019 року звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, факту родинних відносин. Заявник у своїй заяві посилається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Уфі Республіки Башкортостан Російської Федерації.

В установлений законодавством строк для прийняття спадщини донька заявника, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах своєї матері за довіреністю від 23 січня 2019 року № 128, звернулась до нотаріуса у місті Уфі ОСОБА_4 , але у зв`язку з невідповідністю прізвища померлого з прізвищем заявниці ОСОБА_1 була відмова і необхідно підтвердити факт родинних відносин. Обставини, якими заявниця обґрунтовує свою заяву полягають у наступному: заявниця усно звернулась до Соборного районного у місті Дніпрі ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про народження померлого сина ОСОБА_2 .. У відповідь на запит заявниці заінтересована особа надала лист від відділу записів актів цивільного стану адміністрації міста Орська Оренбурзької області від 26 січня 2019 року № 496 про те, що вищезазначений орган направив копію запису акту про народження № 2818 від 03 липня 1947 року та копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 .

Обставини, у зв`язку з якими неможливо внести зміни, одержати або відновити документ, що посвідчує факт родинних відносин полягають у наступному: заінтересована особа по справі усно відмовилась надавати заявниці копії вищезазначених документів з посиланням на те, що неможливо підтвердити факт родинних зв`язків між заявницею та ОСОБА_2 , у зв`язку з цією обставиною неможливо одержати документ, що посвідчує факт родинних зв`язків матері і сина. Також, заявниця звернулась до ВЗАЦС адміністрації міста Орська Оренбурзької області для отримання копії свідоцтва про народження померлого сина ОСОБА_2 .. У відповідь на запит заявниці було надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 . Проте, в отриманому свідоцтві було виявлено помилку у прізвищі померлого, там він записаний як « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_6 ». До того ж, у виданому свідоцтві від 05 лютого 2019 року не зазначено по батькові померлого.

Від встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим сином ОСОБА_2 залежить виникнення особистих майнових спадкових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, окрім звернення з заявою до суду. Тобто, заявнику необхідно встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим сином ОСОБА_2 для належного оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Підтвердити факт родинних відносин заявниці ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2 можуть свідки, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що проживають у АДРЕСА_1 та ОСОБА_9 , що проживає у АДРЕСА_2 . Також, заявник надала до суду дві спільні фотографії з зображенням ОСОБА_1 та померлого сина ОСОБА_2 для підтвердження факту родинних відносин.

Розбіжності в документах її та сина призвели до таких же помилок і в інших документах, запити заявника до архівних установ і відповіді на них свідчать про те, що вказані помилки можливо виправити тільки в судовому порядку. В заявника є документи про шлюб, паспорт, довідка з місця мешкання та реєстрації, свідоцтво про народження та інш., де вказано де вони народилися і мешкали, хто їх батьки та діти і інш. та архівні документи про них. Отже через відсутність певного конкретного документу виникла складність у оформленні документів для спадщини, через що заявник не може реалізувати свої права не тільки на спадкування майна свого рідного сина, а і на факт їх родинних зв`язків як матері і сина. Факт родинних стосунків заявника та її сина підтверджується наявними архівними документами. Вона вирішила упорядкувати документи свої і родини, звернулася до відповідного відділу РАЦС з питанням реалізації свого права на відновлення вказаних фактів та інш., але виявилося, що всіх (інших) документів заявника і сина для підтвердження родинних відносин немає, а ті що є (паспорти, свідоцтва про народження та інш.), мають неточності та помилки в правописі і виправити їх зараз немає можливості. На підтвердження цього факту про родинні відносини є і інші документи та для їх впорядкування та вирішення питань про стосунки та з майном та інш. і документами потрібно довести вказані родинні відносини. Просила встановити юридичний факт родинних відносин того, що вона - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Уфі Республіки Башкортостан Російської Федерації, задовольнивши заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вимоги заяви фактично визнали, погодилися з доводами і викладеними в ній обставинами, позицією заявника, не заперечували проти задоволення заяви. В судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Вказаним і матеріалами справи, на думку суду, просили справу розглянути за наявними матеріалами справи по закону без їх участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаних зацікавленої особи відповідно до ст. 223 ЦПК України.

З`ясувавши думку заявника і представника заінтересованої особи, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що дійсно заявник ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Уфі Республіки Башкортостан Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Спеціалізованим відділом РАЦС міста Уфа Державного комітету Республіки Башкортостан по справам юстиції, актовий запис № 10797. В установлений законодавством строк для прийняття спадщини донька заявника, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах своєї матері за довіреністю від 23 січня 2019 року № 128, звернулась до нотаріуса у місті Уфі ОСОБА_4 , але у зв`язку з невідповідністю прізвища померлого з прізвищем заявниці ОСОБА_1 , необхідно підтвердити факт родинних відносин.

Обставини, якими заявниця обґрунтовує свою заяву полягають у наступному. Заявниця усно звернулась до Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про народження померлого сина ОСОБА_2 . У відповідь на запит заявниці заінтересована особа надала лист від відділу записів актів цивільного стану адміністрації міста Орська Оренбурзької області від 26 січня 2019 року № 496 про те, що вищезазначений орган направив копію запису акту про народження № 2818 від 03 липня 1947 року та копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 . Обставини, у зв`язку з якими неможливо внести зміни, одержати або відновити документ, що посвідчує факт родинних відносин полягають у наступному. Заінтересована особа по справі усно відмовилась надавати заявниці копії вищезазначених документів з посиланням на те, що неможливо підтвердити факт родинних зв`язків між заявницею та ОСОБА_2 .. У зв`язку з цією обставиною неможливо одержати документ, що посвідчує факт родинних зв`язків матері і сина.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою. У зв`язку з вищевикладеним, приєднати до заяви довідку про неможливість внести зміни, одержати чи відновити необхідний документ не виявляється можливим, так як заявниця зверталась до заінтересованої особи з усним зверненням.

Також, заявниця звернулась до відділу записів актів цивільного стану адміністрації міста Орська Оренбурзької області для отримання копії свідоцтва про народження померлого сина ОСОБА_2 .. У відповідь на запит заявниці було надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 . Проте, в отриманому свідоцтві було виявлено помилку у прізвищі померлого, там він записаний як « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_6 ». До того ж, у виданому свідоцтві від 05 лютого 2019 року не зазначено по батькові померлого. Від встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим сином ОСОБА_2 залежить виникнення особистих майнових спадкових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, окрім звернення з заявою до суду. Тобто, заявнику необхідно встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим сином ОСОБА_2 для належного оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Факт родинних відносин заявниці ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2 підтверджують свідки, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що проживають у АДРЕСА_1 та ОСОБА_9 , що проживає у АДРЕСА_2 . Також, заявник надала до суду дві спільні фотографії з зображенням ОСОБА_1 та померлого сина ОСОБА_2 для підтвердження факту родинних відносин.

Згідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до п.10 Постанови № 5 суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи в тому числі про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до норм ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, шо мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Розбіжності в документах її та сина призвели до таких же помилок і в інших документах, запити заявника до архівних установ і відповіді на них свідчать про те, що вказані помилки можливо виправити тільки в судовому порядку. В заявника є документи про шлюб, паспорт, довідка з місця мешкання та реєстрації, свідоцтво про народження та інш., де вказано де вони народилися і мешкали, хто їх батьки та діти і інш. та архівні документи про них. Отже через відсутність певного конкретного документу виникла складність у оформленні документів для спадщини, через що заявник не може реалізувати свої права не тільки на спадкування майна свого рідного сина, а і на факт їх родинних зв`язків як матері і сина. Факт родинних стосунків заявника та її сина підтверджується наявними архівними документами. Вона вирішила упорядкувати документи свої і родини, звернулася до відповідного відділу РАЦС з питанням реалізації свого права на відновлення вказаних фактів та інш., але виявилося, що всіх (інших) документів заявника і сина для підтвердження родинних відносин немає, а ті що є (паспорти, свідоцтва про народження та інш.), мають неточності та помилки в правописі і виправити їх зараз немає можливості. На підтвердження цього факту про родинні відносини є і інші документи та для їх впорядкування та вирішення питань про стосунки та з майном та інш. і документами потрібно довести вказані родинні відносини.

Тому для упорядкування документів і вирішення питань з майном та інш., документами та ін. заявник вимушений був звертатися до суду з заявою про встановлення родинних відносин.

Суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п. 1 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства і держави.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України Суд розглядає справи, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що дійсно заявник ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Уфі Республіки Башкортостан Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Спеціалізованим відділом РАЦС міста Уфа Державного комітету Республіки Башкортостан по справам юстиції, актовий запис № 10797. В установлений законодавством строк для прийняття спадщини донька заявника, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах своєї матері за довіреністю від 23 січня 2019 року № 128, звернулась до нотаріуса у місті Уфі ОСОБА_4 , але у зв`язку з невідповідністю прізвища померлого з прізвищем заявниці ОСОБА_1 , необхідно підтвердити факт родинних відносин. Заявниця звернулась до Соборного районного у місті Дніпрі ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про народження померлого сина ОСОБА_2 . У відповідь на запит заявниці заінтересована особа надала лист від відділу записів актів цивільного стану адміністрації міста Орська Оренбурзької області від 26 січня 2019 року № 496 про те, що вищезазначений орган направив копію запису акту про народження № 2818 від 03 липня 1947 року та копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 . Заінтересована особа по справі відмовилась надавати заявниці копії вищезазначених документів з посиланням на те, що неможливо підтвердити факт родинних зв`язків між заявницею та ОСОБА_2 .. У зв`язку з цією обставиною неможливо одержати документ, що посвідчує факт родинних зв`язків матері і сина.

Також, заявниця звернулась до відділу ЗАЦС адміністрації міста Орська Оренбурзької області для отримання копії свідоцтва про народження померлого сина ОСОБА_2 .. У відповідь на запит заявниці було надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 . Проте, в отриманому свідоцтві було виявлено помилку у прізвищі померлого, там він записаний як « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_6 ». До того ж, у виданому свідоцтві від 05 лютого 2019 року не зазначено по батькові померлого.

Отже, документи і факти родинних зв`язків заявника і її сина не оспорюються, не викликають сумніву і вважаються доведеними. Розбіжності в документах сина і заявника призвели до таких же помилок і в його свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб, паспорті, запити заявника до архівних установ і відповіді на них свідчать про те, що вказані помилки можливо виправити тільки в судовому порядку. В заявника є документи про шлюб, паспорт, довідка з місця мешкання та реєстрації, свідоцтво про народження та інш., де вказано хто і чиї батьки, чоловік, син та архівні документи про їх місце народження. Отже через відсутність певного конкретного документу виникла складність у оформленні документів для спадщини, через що заявник не може реалізувати свої права на спадкування майна свого рідного сина. Факт родинних стосунків заявника та її сина підтверджується наявними архівними документами. На підтвердження цього факту про родинні відносини є і інші документи та для їх впорядкування та вирішення питань про стосунки та з майном іа інш. і документами потрібно довести вказані родинні відносини.

Таким чином обставини заяви про встановлення юридичного факту знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, доведені, а тому заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що заявник з сином і дочкою фактично мають спільне прізвище (з урахуванням укладення шлюбу), мешкали в одній області, населеному пункті, родинні стосунки їх як матері і сина знайшли своє підтвердження в ході судового засідання (мешкання, анкетні дані, свідоцтва про шлюб та народження, паспортні дані, довідки цивільного і військового архівів, ради та ін. співпадають та відповідають дійсності). Саме по собі не вірне тлумачення та написання правописно прізвищ, імені заявника та сина, батьків в документах при перекладі з російської мови на українську (паспорт, свідоцтва про народження і шлюб) або відповіді різних організацій і відомств (нотаріальні контори, військові комісаріати, відділи РАЦС та інш.) або відсутність таких даних через об`єктивні причини не може бути підставою для відмови в задоволенні цієї заяви, оскільки вони спростовуються наданими доказами та матеріалами справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.
Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що учасник справи в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги можливе не погодження з вимогами в частині їх обгрунтованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає можливим заяву задовольнити та встановити юридичний факт родинних відносин того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Уфі Республіки Башкортостан Російської Федерації.

Таким чином обставини заяви про встановлення юридичного факту (родинних відносин) знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, доведені, а тому заява обгрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт родинних відносин того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Уфі Республіки Башкортостан Російської Федерації.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 18 вересня 2019 року.

Суддя