14.03.2019 Єдиний унікальний номер 205/7345/16-ц
Єдиний унікальний номер 205/7345/16
Провадження № 4с/205/8/19
УХВАЛА

14 березня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Новокодацький відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Новокодацький ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, на дії державного виконавця.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2018 року скаргу прийнято до розгляду і відкрито провадження.

Заявник у своїй заяві, у ході судового розгляду та відповіді на відзив посилався на те, що на примусовому виконанні у Новокодацькому ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 57502255 з виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/7345/16ц від 23 березня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1В про стягнення заборгованості за договором позики. Також на виконанні у Новокодацькому ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 57516667 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 6 890 гривень та стягнення на користь Новокодацького ВДВС м. Дніпра виконавчого збору. Постановами державного виконавця № 57516667 та № 57502255 від 24 жовтня 2018 року були відкриті виконавчі провадження. На адресу скаржника оскаржувану постанову було направлено 30 жовтня 2018 року, яку він отримав 01 листопада 2018 року. Зазначив, що у супровідному листі до постанови про відкриття виконавчого провадження, яку було надіслано скаржникові, державним виконавцем зазначена стара назва адреси. Боржником до Верховного Суду подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області про повернення апеляційної скарги, а також подано клопотання про зупинення виконавчого провадження. Вважає, що своїми діями державний виконавець порушує його права, постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню. Просив суд постанову державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області № 57502255 від 24 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження скасувати.

Представник Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, з підстав, викладених у відзиві на скаргу, у якому зазначено, що 23 жовтня 2018 року до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_2 та оригінали виконавчих листів на виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/7345/16-ц, видані судом 17 травня 2018 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу та судового збору. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення. Постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано боржникові рекомендованим листом, яку ним було отримано. Крім того, ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення суду. Всі дії державного виконавця були направлені виключно на виконання вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Представник зазначала, що скарга боржника не має правового обґрунтування, не доведено порушення його прав, тому просила у задоволенні скарги на дії державного виконавця відмовити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 вимоги скарги не визнала, підтримала пояснення представника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, просила суд у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши пояснення скаржника та представників заінтересованих осіб, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2018 року до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття до виконання виконавчих листів, які було видано Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 17 травня 2018 року на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 1 322 776 гривень 38 коп. та судового збору у розмірі 6 890 гривень (а.с. 28-30, 55-57).

ОСОБА_2 18 жовтня 2018 року було сплачено авансовий внесок до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у розмірі 26 593 гривень 33 коп. (а.с. 33) та 24 жовтня 2018 року було сплачено авансовий внесок у розмірі 137 гривень 80 коп. (а.с. 58).

Постановою державного виконавця № 57502255 від 24 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 205/7345/16ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 1 322 776 гривень 38 коп. (а.с. 35) та постановою № 57516667 від 24 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 205/7345/16ц про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 6 890 гривень (а.с. 60).

Зазначені постанови про відкриття виконавчого провадження супровідними листами вих. № 57423 та вих. № 57433 від 24 жовтня 2018 року (а.с. 36, 61) було направлено сторонам виконавчого провадження, що фактично були прийняті відділенням поштового звязку до пересилання 30 жовтня 2018 року (а.с. 7, 53 оберт).

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 205/7345/16ц (а.с. 50).

Постановою державного виконавця від 29 листопада 2018 року виконавчі провадження № 57502255, № 57516667 було обєднано у зведене виконавче провадження та присвоєно № 57811676 (а.с. 51).

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 4 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Зазначений перелік є вичерпним. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/7345/16ц від 23 березня 2018 року набрало законної сили, судом апеляційної або касаційної інстанції не скасовано, виконавчі листи не визнані такими, що не підлягають виконанню, ухвала Верховного Суду щодо зупинення виконання судового рішення відсутня, тобто рішення є таким, що є обовязковим до виконання.

Сам по собі факт прийняття Верховним Судом касаційної скарги до свого провадження не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також не є безумовною підставою для скасування такої постанови фактичне її направлення на адресу боржника через декілька днів після її винесення, адже її копія ОСОБА_1 була отримана, що ним не заперечувалося, і він обізнаний про наявне у Новокодацькому ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавче провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що державним виконавцем вчинено дії відповідно та на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки боржником наразі оскаржено до Верховного Суду ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області про повернення апеляційної скарги апелянту, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року набрало законної сили, судом апеляційної інстанції не переглядалося, виконавчі листи є такими, що підлягають виконанню, а скарга ОСОБА_1 по суті є його небажанням сплачувати стягнуті рішенням суду грошові кошти та уникнути примусового виконання задоволення вимог кредитора.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що дії державного виконавця вчинені відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», скаржником не доведено порушення державним виконавцем норм чинного законодавства при вчиненні виконавчих дій, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Таким чином, враховуючи, що вимоги скарги задоволенню не підлягають, із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 1291 Конституції України, ч. 4 ст. 4, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 260, ч. 3 ст. 451, ст. 452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Новокодацький відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на дії державного виконавця відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 49064, АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: