Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р.

м. Київ

справа № 755/8833/19

провадження № 2/755/4182/19

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,мотивуючи свої вимоги тим, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, ще до народження дитини відповідач покинув сім`ю, після народження дитини забрав позивача із дитиною пологового будинку, після чого жодного разу не зустрічався із сином, не відвідував його за місцем проживання, відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодного разу не поцікавилася здоров`ям та потребами дитини, не сплачує аліменти, присуджені рішенням Ніжинського міськрайонного суду у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, має заборгованість по аліментам, яка станом на 01.09.2018 року складала 21 467,77 грн., тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року підготовче засідання по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її уповноважений представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви та пояснення на відзив на позовну заяву, долучені до матеріалів справи. (а.с. 57-59)

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав. Однак надав відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи, додатково пояснив, що аліменти не має можливості сплачувати регулярно та в повному обсязі, оскільки не має регулярного заробітку, однак інколи він сплачував по 300,00 грн., 400,00 грн., 500,00 грн., одного разу сплатив 1 000,00 грн. та у травні 2019 року 3 000,00 грн. Відповідач зазначив про те, що він мало цікавився дитиною, посилаючись на неможливість фактичного проживання із позивачем однією сім'єю, оскільки відчуває себе чужим у сім'ї позивача, має сумнів щодо батьківства дитини, відчуває підозру використання його з боку позивача, тому залишає за собою право перевірити дійсність свого батьківства відносно сина ОСОБА_4 . (а.с. 44-46)

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ніжинської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. (а.с. 31)

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , надавши оцінку показанням свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Згідно положення статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайоннного управління юстиції у Чернігівській області від 22.08.2014 року, актовий запис №. (а.с. 6)

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.03.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно, розпочавши стягнення з 02.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 49-51)

Крім того, рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.03.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпочавши стягнення з 02 березня 2015 року. (а.с. 49-51)

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.11.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 11 квітня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 443, розірвано. (а.с. 7, 47)

Згідно наданих квитанцій про перерахунок коштів, ОСОБА_3 сплачено аліменти 05.08.2015 року 800,00 грн., 21.01.2015 року - 400,00 грн.,07.05.2015 року - 500,00 грн., 11.12.2015 року - 1 000,00 грн., 29.10.2018 року - 2 800,00 грн., 10.05.2019 року - 3 000,00 грн. Крім того, до ухвалення рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_3 у 2014 році було перераховано кошти на утримання дитини на загальну суму 700,00 грн. (а.с. 48, 52-56)

За даними Довідки, складеної ДНЗ № 23 «Розвивайко» від 28.08.2019 року, батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у дошкільному закладі не з`являвся, з вихователями не спілкувався, дитиною не опікувався. (а.с. 60)

За даними Довідки, складеної Ніжинським міським будинком культури від 29.08.2019 року № 02/01-20, ОСОБА_4 (5 років дійсно є учнем дитячого зразкового ансамблю танцю «Вікторія» Ніжинського міського будинку культури. На репетиції дитину завжди приводить мати. (а.с. 63)

За даними Довідки заборгованості по аліментам, складеної РВДВ Дніпровського РУЮ у м. Києві, станом на 01.09.2018 року заборгованість з боку ОСОБА_3 по сплаті аліментів становить 21 467,77 грн. (а.с. 8-9)

06.12.2018 року за № 02-14/414 Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради Чернігвської області, як органом опіки та піклування, складено Висновок, про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 5)

Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради встановлено, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 . ОСОБА_3 не відвідує дитину ні вдома, ні у навчальному закладі, не телефонує, не цікавиться станом здоров`я та розвитком дитини, має заборгованість по аліментам, фактичним процесом виховання, навчання, розвитку та утримання дитини займається мати. Члени комісії на засіданні з питань захисту прав дитини дійшли висновку про доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 .

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приймаючи до уваги Висновок від 06.12.2018 року за № 02-14/414 Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігвської області, як органу опіки та піклування, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - оскільки в судовому засіданні доведено факт самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого ухилення від виховання та утримання дитини, відсутності бажання на виконання батьківських обов`язків, на спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, відсутності прояву інтересу до внутрішнього світу дитини, її стану здоров`я та створення умов для отримання дитиною належної освіти, таким чином встановивши свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, що не спростовано стороною відповідача жодним доказом та/або аргументом задля доведення вчинення відповідачем активних дій, спрямованих на підтримку відносин із дитиною. При цьому, судом ураховано твердження відповідача про наявність у нього сумніву щодо батьківства дитини.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 п.2 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 167 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, ст.ст. ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 23 вересня 2019 року.

Суддя: В.І. Галаган