Справа № 467/105/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла» про визнання договору оренди землі та додаткової угоди недійсними,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Агрофірма Вісла» про визнання договору оренди землі та додаткової угоди недійсними.

Згідно ухвали Арбузинського районного суду від 29.01.2019 року зазначену позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою Арбузинського районного суду від 12.02.2019 року провадження у справі було відкрито, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14.03.2019 року та на підставі клопотання позивача з ТОВ «Агрофірма Вісла» витребувано докази.

Свої вимоги мотивує тим, що 29.12.2001 року нею отримано Державний акт на право приватної власності на землю (кадастровий номер :10:000:0528), яка знаходиться в межах території Новоселівської сільської ради Арбузинського району, площею 7,12 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після отримання зазначеного Державного акту нею надано згоду ТОВ «Агрофірма Вісла» на користування належною їй земельною ділянкою. На підставі усних домовленостей, між нею та ТОВ «Агрофірма Вісла» виникли правовідносини, за якими вона передала належну їй земельну ділянку у платне користування відповідача, за що протягом 2001-2017 років ТОВ «Агрофірма Вісла» виплачувало їй плату за користування землею.

В 2017 році ТОВ «Агрофірма Вісла» запропонувало їй укласти офіційно договір оренди землі, однак, запропонований їй розмір орендної плати її не задовольняв, в звязку з чим вона відмовилась укладати договір з ТОВ «Агрофірма Вісла».

В 2018 році ФГ «ОСОБА_2С.» їй було запропоновано укласти договір оренди землі, на що вона погодилась та уклала з ФГ «ОСОБА_2С.» договір оренди землі. 25.09.2018 року було проведено державну реєстрацію права оренди за ФГ «ОСОБА_2С.» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 28120880.

Після проведення державної реєстрації право оренди за договором нею було повідомлено ТОВ «Агрофірма Вісла» про передачу земельної ділянки в оренду ФГ «ОСОБА_2С.», на що ТОВ «Агрофірма Вісла» їй було вказано про незаконність укладеного договору оренди з ФГ «ОСОБА_2С.», оскільки належна їй земельна ділянка знаходиться в оренді ТОВ «Агрофірма Вісла» на підставі договору оренди землі.

На підтвердження договірних відносин, ТОВ «Агрофірма Вісла» їй було надано копію договору оренди землі без номеру та дати укладання, з відміткою про державну реєстрацію від 29.05.2006 року за № 69 та копію додаткового договору № 138 до договору оренди землі № 138 від 29.05.2006 року, укладеного 21.08.2007 року, який містить відмітку про державну реєстрацію від 22.08.2007 року за № 00. Згідно зазначених копій договорів, зазначалось про передачу нею належної їй земельної ділянки, розміром 7.12 га в оренду ТОВ «Агрофірма Вісла» до 2021 року.

Однак, факт укладення зазначених договорів з ТОВ «Агрофірма Вісла» позивач заперечує та зазначає про невідповідність її підпису та підпису, який міститься в договорах оренди. Крім того, звертає увагу на те, що на її звернення, ТОВ «Агрофірма Вісла» відмовила їй у наданні оригіналів зазначених договорів.

Вважає договір оренди землі та додатковий договір до договору оренди землі недійсними, в звязку з чим просила суд визнати недійсним договір оренди землі без дати укладення, який укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Вісла», зареєстрований у Книзі державної реєстрації договорів оренди Миколаївській регіональній філії від 29.05.2006 року за № 69 та визнати недійсним додатковий договір № 138 до договору оренди землі № 138 від 29.05.2006 року, укладений 21.08.2007 року з відміткою про дату та номер державної реєстрації від 22.08.2007 року за № 00.

Від позивача до судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Представник ТОВ «Агрофірма Вісла» не скористався правом подачі до суду відзиву на позовну заяву та не виконав ухвалу суду від 12.02.2019 року про витребування доказів.

Від представника ТОВ «Агрофірма Вісла» ОСОБА_3 до судового засідання надійшла заява згідно якої просив суд позовну заяву задовольнити. Обставини зазначені в заяві визнає. Наслідки, передбачені ст. 206 ЦПК України йому розяснено та зрозумілі. Разом з цим, просив суд слухання у справі провести за відсутності представника ТОВ «Агрофірма Вісла».

Суд, зясувавши всі обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-МК № 019259 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 7.12 га, розташованої на території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області.

У відповідності до копії договору без номеру та дати між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Вісла» укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у книзі державної реєстрації договорів оренди в Миколаївській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру 29.05.2006 року за № 69.

21.08.2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Вісла» укладено додатковий договір № 138 до договору оренди землі № 138 від 29.05.2006 року, який зареєстровано у Арбузинському реєстраційному секторі № 5 від 22.08.2007 року за № 00.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Так, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Він підлягає державній реєстрації і після цього набирає чинності (ст.ст. 14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент укладення Договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених названою статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11, 17, 19 зазначеного Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України).

Оскільки представник відповідача визнав позов та обставини, зазначені у останньому у поданій суду відповідній письмовій заяві, з урахуванням того, що обставини, викладені у позовній заяві не викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та добровільності визнання позову, а також того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України приходить до висновку про те, що позовні вимоги за позовом підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла» про визнання договору оренди землі та додаткової угоди недійсними - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі, без номеру та дати, укладений між ОСОБА_5 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла», зареєстрований у книзі державної реєстрації договорів оренди в Миколаївській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру 29.05.2006 року за № 69.

Визнати недійсним додатковий договір № 138 до договору оренди землі № 138 від 29.05.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла» 21.08.2007 року, який зареєстровано 22.08.2007 року у Арбузинському реєстраційному секторі № 5 за № 00.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2)

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» (, Миколаївська область, Арбузинський район, с. Новоселівка, вул. Центральна,35)

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_6