У Х В А Л А

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 573/546/19

провадження № 61-16215ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 травня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду 23 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: начальник виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Первинна профспілкова організація Сумської вагонної дільниці, про поновлення процесуального строку звернення з позовом до суду, визнання протиправними та скасування наказів про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2019 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 травня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду 23 липня 2019 року.

Як вбачається з додатків, що зазначені в касаційній скарзі, заявник надіслав до суду платіжне доручення про сплату судового збору, проте в матеріалах касаційної скарги воно відсутнє, що підтверджується актом № 1302 від 29 серпня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме : не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16).

Враховуючи те, що крім поновлення на роботі позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, Акціонерному товариству «Українська залізниця» необхідно сплатити судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги у цій частині позову.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З позовом про стягнення 25 558,26 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулупозивач звернувся у квітні 2019 року. 1 відсоток ціни заявленого ним позову в цій частині складає 255,58 грн, що є меншим 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 1 536,80 грн (768,40?200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 11 жовтня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник