Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 619/77/15-ц

провадження № 61-25090св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач -Дергачівська місцева прокуратура Харківської області в інтересах Державного агенства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області,

треті особи: відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, сектор містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги заступника прокурора Харківської області та Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» на рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 рокув складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Кіся П. В., Котелевець А. В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» (далі - ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання недійсним рішення LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 », визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113) серії ЯЛ № 101843, зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12, виданого на ім`я ОСОБА_2 , скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), що розташована на АДРЕСА_1 , витребування з володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» земельну ділянку площею 0,1517 га, що розташована на АДРЕСА_1 .

Позов в уточненій редакції мотивований тим, що рішенням ХLІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 липня 2009 року ОСОБА_2 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,1517 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року громадянці ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1517 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :00:000:0113). Зазначені рішення селищної ради винесені на підставі висновків управління Держкомзему у Дергачівському районі про те, що земельна ділянка належить до земель запасу та нікому не надана у власність або користування. Проте, в ході перевірки та досудового розслідування встановлено, що безоплатна передача зазначених земельних ділянок призвела до фактичного вилучення з постійного користування Данилівського дослідного державного лісгоспу (на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 20 січня 2015 року № 16 назву змінено на ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція») 2 га земель лісогосподарського призначення. ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» не погоджувала вилучення зазначених земель із свого постійного користування. ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 101842. За результатами проведеної прокуратурою району перевірки встановлено, що зазначена земельна ділянка з кадастровим номер :00:000:0113 відповідно до інформації посадових осіб ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» перебуває у кварталі № 33 Дергачівського лісництва, належать до земель лісового фонду, переданих в постійне користування ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція». Земельна ділянка з зазначеним кадастровим номером належить до земель лісогосподарського призначення та розташована на території земель, які перебувають у користуванні ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» на підставі матеріалів лісовпорядкування, які згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками є документами, що підтверджують право на раніше надані землі. Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 06 листопада 2009 року Данилівському дослідному держлісгоспу № 634 надано в постійне користування земельну ділянку НОМЕР_1 площею 3,3047 га урочища «Бор Чернея». Цій земельній ділянці площею 3,3047 га ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» присвоєний кадастровий номер :27:000:0004, що підтверджується довідкою Дергачівського районного відділу земельних ресурсів від 31 січня 2006 року. Проведеними дослідженнями Харківським державним проектно-вишукувальним інститутом агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс» із залученням відповідних спеціалістів у сфері топогеодезичних вишукувань встановлено, що координати поворотних точок земельної ділянки площею 0,1517 га з кадастровим номером :00:000:0113 перебувають у межах земельної ділянки площею 3,3047 га з кадастровим номером :27:000:0004 ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція». В ході досудового розслідування за вказаними фактами проведена перевірка Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області, якою підтверджено викладені обставини. Наявність протиправного рішення Малоданилівської селищної ради, державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, виданого всупереч встановленому законом порядку, порушує інтереси держави як власника щодо реалізації права розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади і є підставою для втручання органів прокуратури. Такими діями порушені інтереси держави в особі ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» як постійного землекористувача та Державного агентства лісових ресурсів України, у сфері управління якого перебуває ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція». Про такі порушення прокуратурі району стало відомо лише після завершення перевірки у порядку нагляду за додержанням законодавства та після внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О. М. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :00:000:0113 від 11 квітня 2014 року № 5321727 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 квітня 2014 року

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року позов прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області задоволено, визнано недійсним рішення LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 », визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12, виданий на ім`я ОСОБА_2 , скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,1517 га, що розташована на АДРЕСА_1 , витребувано зазначену земельну ділянку з володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція».

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до листа відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області від 25 серпня 2016 року № 10-20.18-0.3-3100/2-16 спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в проектних межах с. Лужок. Безоплатна передача земельної ділянки призвела до фактичного вилучення з постійного користування ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» земель лісогосподарського призначення. Зміна цільового призначення земель категорії земель лісогосподарського призначення на землі житлової і громадської забудови не проводилася. Органу прокуратури, Державному агентству лісових ресурсів України та ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» про зазначені порушення стало відомо у 2014 році під час проведення перевірки, тому позовна давність позивачем не пропущена.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, щорішенням Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області LIV сесії V скликання від 02 березня 2010 року вирішене питання про надання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої на землях, наданих ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» у постійне користування розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 06 листопада 2009 року № 634. У запереченнях на позовну заяву Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області просила застосувати позовну давність до вимог, заявлених прокурором. Суд першої інстанції не врахував правову позицію Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-178ус15, відповідно до якої у випадку пред`явлення позову як особою, право якої порушене, так і у разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність обчислюється з одного й того самого моменту - коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про початок перебігу позовної давності з дня виявлення прокурором порушень земельного законодавства під час здійснення перевірки. Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 виготовлено 01 листопада 2010 року, другий його примірник зберігається в Управлінні Держкомзему Дергачівського району Харківської області. Отже, державний орган, створений з метою упорядкування земельних відносин, довідався про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки саме у 2010 році. Про користування земельною ділянкою ОСОБА_2 та іншими особами на землях, що надані у користуванняДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», з цього ж часу могло довідатися ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 року заступник прокурора Харківської області, не погодившись з рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року, подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У червні 2017 року ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» не погодившись з рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року, подало касаційну скаргу до ВССУ, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення та залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

19 липня 2017 року ухвалою ВССУ відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області.

18 вересня 2017 року ухвалою ВССУ відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція».

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12 травня 2018 року справу № 619/77/15-ц і матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга заступника прокурора Харківської області мотивована тим, що позивач не пропустив позовну давність. Зберігання державного акта в Управлінні Держземагенства не свідчить про обізнаність ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» та прокурора про прийняття спірних рішень і порушень при передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 Апеляційний суд не взяв до уваги той факт, що позов поданий до суду після проведеної прокуратурою перевірки у порядку нагляду, після якої розпочато досудове розслідування щодо колишніх посадових осіб районного відділу земельних ресурсів. Висновок апеляційного суду про можливу обізнаність ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» щодо користування іншими особами спірною земельною ділянкою є безпідставним. ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» довідалось про порушення свого права лише після проведення перевірки, тому позовна давність почала спливати 04 жовтня 2014 року.

Касаційна скарга ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» мотивована тим, щоу матеріалах справи не міститься будь-яких доказів повідомлення ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» про судове засідання 25 квітня 2017 року. ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» вважає застосування апеляційним судом норм щодо позовної давності формальним, апеляційний суд неправильно встановив початок позовної давності, а апеляційна скарга не містила доводу про застосування норм щодо позовної давності, тому питання спливу позовної давності не могли бути предметом апеляційного оскарження. Вважає, що позовна давність почала спливати з часу початку досудового розслідування з приводу обставин незаконного передання у власність земельних ділянок, тобто з 04 жовтня 2014 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційних скарг.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Розпорядженням Харківської обласної адміністрації від 06 листопада 2009 року № 634 надано Данилівському дослідному державному лісгоспу у постійне користування за рахунок земель лісогосподарського призначення за межами населених пунктів Дергачівської міської ради на території Дергачівського району земельну ділянку АДРЕСА_2.

Згідно з кадастровим планом земельній ділянці АДРЕСА_2 надано кадастровий № :27:000:004.

Рішенням ХLІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 липня 2009 року ОСОБА_2 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,1517 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1517 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :00:000:0113).

На підставі вказаних рішень і технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 03 вересня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 квітня 2014 року ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Коробець О. М. 06 листопада 2010 року за реєстровим номером № 4853, уклав договір купівлі-продажу № 1067, на підставі якого належна ОСОБА_2 земельна ділянка відчужена на користь ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу від 11 квітня 2014 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О. М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав від 11 квітня 2014 року № 5321727, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності на спірну земельну ділянку, площею 0,1517 га, кадастровий номер :00:000:0113 на АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Харківського державного проектного інституту агромеліорації і лісового господарства «ХАРКІВДІПРОАГРОЛІС» від 25 липня 2014 року № А-10-145 за результатами суміщення земельних ділянок № № :00:000:0104, :00:000:0105, :00:000:0106, :00:000:0108, :00:000: 0109 , : 00: 000 :0110 , : 00: 000 :0111 , : 00: 000 :0112 , : 00: 000 :0113 , : 00: 000 :0114 , :00 : 000 :0115 , вони знаходяться в межах ділянки лісогосподарського призначення, кадастровий № :27:000:004, що підтверджено планом суміщення земельних ділянок.

Згідно з листом начальника відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 25 серпня 2016 року № 10-20.18.3-3100/2-16 відповідно до проекту встановлення меж сільських населених пунктів Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, розробленого ХФ «УкрНИИЗемпроект» у 1992 році, земельні ділянки з кадастровими номерами :00:000:0104, :00:000:0105, :00:000:0106, :00:000:0107, : 00 :000:0110, :00:000:0111, :00:000:0112, :00:000:0113, :00:000:0114, :00:000: 0115 , : 00 : 000 :0116 розташовані за межами населених пунктів (у проектних межах с. Лужок).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Довід касаційної скарги ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» про неповідомлення апеляційним судом про судове засідання 25 квітня 2017 року є обгрунтованим.

Згідно з частиною першою статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, у редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційний судом, (далі - ЦПК України 2004 року) розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до статей 74-76 ЦПК України 2004 року.

Частиною третьою статті 74 ЦПК України 2004 року передбачено, що судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Згідно з частиною четвертою статті 74 ЦПК України 2004 року судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини п`ятої статті 74 ЦПК України 2004 року судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 169 ЦПК України 2004 року суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 10 ЦПК України2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У справі, що переглядається, оскаржуване рішення Апеляційного суду Харківської області постановлено 25 квітня 2017 року.

У матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» про розгляд апеляційної скарги, призначений апеляційним судом на 25 квітня 2017 року.

Таким чином, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що Апеляційний суд Харківської області порушив норми процесуального права під час розгляду зазначеної вище скарги, оскільки ним не було належним чином повідомлено учасника справи - ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» про дату, час і місце розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги задовольнити частково, рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги заступника прокурора Харківської області та Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення,є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов