Справа № 502/169/19
14 березня 2019 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О. А.,
за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області
про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно
Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Шевченківської сільської ради та просив суд:
- встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з спадкодавцем ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7;
- встановити факт належності ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7, права на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, КСП «Україна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 06.12.2001 року;
- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, КСП «Україна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 06.12.2001 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9.
Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Шевченківської сільської радиповідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:
Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3, виданого Шевченківськім сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області від 31.01.1975 року, - рос. «ОСОБА_10» та рос. «ОСОБА_11» є батьками рос. «ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_4 від 19.12.1987 р. виданого Шевченківською сільРадою Кілійського району, рос. «ОСОБА_4» ІНФОРМАЦІЯ_3 та рос. «ОСОБА_11» уклали шлюб 19.12.1987 р., актовий запис № 57. Після укладення шлюбу дружині присвоєно рос. «ОСОБА_4»
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 82, ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_8.
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_6, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 381, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_7.
З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, вбачається, що ОСОБА_4, як члену КСП «Україна», розташованого в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, проживаючого в АДРЕСА_2 на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації від 19.11.2001 р. № 540, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Відповідно акту депутата Кілійської міської ради ОСОБА_9 від 07.02.2019 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3. Її батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, постійно проживав на момент смерті зі своєю донькою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3
Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. за вих. № 658/01-16 від 10.12.2018 року вбачається, що позивачу рекомендовано звернутись до суду для оформлення спадщини, оскільки не подано необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 55202019 від 20.02.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є. інформація відносно ОСОБА_4 відсутня.
При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.
Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача, щодо встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2, разом з спадкодавцем ОСОБА_4 та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_4, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, задовольняє зазначені вимоги.
За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.
Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.
Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.
Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.
Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом також встановлено, що в зв'язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв'язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1269 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з спадкодавцем ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7.
Встановити факт належності ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7, права на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, КСП «Україна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 06.12.2001 року.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право власності на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, КСП «Україна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 06.12.2001 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников