Справа № 346/3619/19
Провадження № 2/346/1852/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:
головуючого судді Веселова В.М.
секретаря Максим`юк М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів вказуючи, що 13 жовтня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №522. Від спільного проживання у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З самого початку подружнього життя між сторонами склалися нормальні сімейні відносини, однак відповідач створив іншу сім`ю. Вважає, що їхня сім`я розпалася, а шлюб носить формальний характер. За таких обставин шлюб слід розірвати, так як його збереження суперечитиме їх інтересам. Зазначає, що відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач не бере участі в утриманні сина, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є молодим, працездатним чоловіком, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , а тому він може та повинен сплачувати щомісячно аліменти на утримання дитини.
Просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 в розмірі ј частки його заробітку, а у випадку відсутності постійного місця роботи в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, до досягнення сином повноліття але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В судовому засідання від позивачки надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судове засідання просить провести без її участі.
Відповідач подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі,готовий сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн.,оскільки на даний час не працює, розгляд справи просить провести без його участі.
Дослідивши матеріали справи,вивчивши подані письмові заяви від позивачки та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають до задоволення за наступнихих підстав.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2009 року. За час шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6). З наведеного документу вбачається, що батьком дитини є відповідач.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 111 СК України суд вжив заходів щодо примирення подружжя, однак сторони не бажають примиритись. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.
Судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою, тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, дитину слід і надалі залишити проживати з позивачкою, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В силу ст.184 СК Українисуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи те, що відповідач на даний час не працює, проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, інших дітей на утриманні відповідач не має, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 2500 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів на утримання сина не буде обтяжливим для відповідача.
Відповідач є учасником АТО, відповідно звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 п.13 ЗУ «Про судовий збір» відповідно витрати за розгляд справи слід віднести за рахунок держави.
Керуючись статтями 110-112, 180-184, 191Сімейного кодексу України, статтями 206 ч.1, 247 ч.2, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
в и р і ш и в :
Позов задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 13 жовтня 2009 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №522 розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
Неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Тлумацьким РС УДМС України в Івано-Франківській області 01.02.2014року, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2019 року.

Суддя Веселов В. М.