Рішення

Іменем України

12 вересня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/2433/19

Провадження №2/751/778/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Новозаводська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування

представник позивача - ОСОБА_3

представник відповідача - ОСОБА_4

представник третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новозаводська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування про відібрання дитини,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відібрання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати малолітню дитину матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 11.09.2012 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.06.2018 року.Від шлюбу з відповідачем у них є спільна малолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що також має сина від іншого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який тяжко хворіє. Деякий час вони всі разом проживали у Чернігові, але в 2016 році, за домовленістю з відповідачем, вона з дітьми переїхала до м. Львів. У Львові вони проживають у квартирі власником якої є її мати. Відповідач спочатку обіцяв приїхати, але потім повідомив, що залишається проживати у Чернігові. У жовтні 2017 року відповідач приїхав у м. Львів та попросив зустрітися із сином. Після зустрічі вони не повернулися і через деякий час відповідач зателефонував та повідомив, що син буде проживати з ним. У зв`язку з протиправними діями відповідача вона звернулася до суду про визначення місця проживання дитини. Рішенням суду від 31.10.2018 року визначено місце проживання малолітньої дитини з матір`ю. Вказує, що відповідач добровільно відмовляється виконати рішення суду. Крім того, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні по факту побиття відповідачем, у приміщенні дитсадка «Домашня міні група «Малюк» її та

ОСОБА_8 . Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

06.05.2019 року, відповідно до статті 178 ЦПК України, відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.67-72), відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що твердження позивача про те, що жовтні 2017 року він самочинно забрав сина без згоди матері, не відповідають дійсності. Позивач, починаючи з вересня 2017 року телефонувала йому та його батькам з проханням забрати дитину, оскільки не має бажання та часу на виховання та догляд за нею. В жовтні 2017 року він приїхав до м. Львів, позивач вивела сина і з того часу він мешкає з ним у м. Чернігові. Хлопчик відставав у розвитку, а тому було приділено багато часу щоб допомогти дитині досягти достатнього рівня розвитку. ОСОБА_6 був на консультації у логопеда, психолога, дефектолога, відвідував Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення. Вважає, що положення ст.162 СК України для правового обґрунтування позову не може бути застосовано, оскільки дана правова норма стосується тих випадків, коли один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення. Предметом доказування при розгляді даної справи є саме факт самочинної зміни місця проживання дитини, у тому числі способом її викрадення. Однак позивач не надала доказів на підтвердження цього факту. Крім того, зауважив, що орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради вважає за доцільне проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з ним, про що вказано у цивільній справі № 751/3195/18. Також звернув увагу, що позивач проживає у квартирі, що належить її матері і складається з однієї кімнати площею 17.5 кв.м. Крім сина ОСОБА_6 , в даній квартирі зареєстровані позивач та її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, проживання дитини в таких умовах не може відповідати її інтересам. На противагу вказаному він мешкає у квартирі, в якій створені всі умови для розвитку дитини. Також, зазначив, що за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення по факту подання завідомо недостовірних доказів. І нарешті щодо бійки в дитсадку вказав, що саме позивач влаштувала її з вихователями, в результаті чого вони отримали тілесні ушкодження. Він приїхав вже пізніше і не був свідком даної події. Отже, для відібрання дитини відсутні законні підстави.

20.05.2019 року позивач подала відповідь на відзив (а.с.100-105) у якій вказала, що вирішення позову не залежить від місця проживання позивача на даний час, наявності доказів про умови проживання дитини, наявності доказів щодо постійного доходу у позивача. Всі ці обставини вже були об`єктом дослідження судом у цивільній справі №751/3195/18 і згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної справи. Крім того, вказане відповідачем кримінальне провадження не має правового значення для вирішення заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 12.09.2019 року клопотання відповідача про долучення до матеріалів додаткових доказів, а саме: довідки №213 від 03.09.2019 року Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №19, консультативного висновку Чернігівського навчально-реабілітаційного центру №2 Чернігівської міської ради №14-08 від 27.08.2019 року, характеристики керівника групи «Домашня міні-група «Малюк», висновку фахівців інклюзивно-ресурсного центру №908 від 23.08.2019 року, відповіді служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 30.08.2019 року, відповідно до положень ст.222 ЦПК України, залишено без розгляду, оскільки не заявлялись під час підготовчого судового засідання, не повідомлялось відповідачем про подання додаткових доказів, також не зазначено поважні причини неподання вказаних доказів у строки, визначені в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року відмовлено у зупиненні провадження у даній справі.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, з підстав, зазначених у відзиві.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) - позивач по справі та ОСОБА_2 - відповідач по справі (а.с.8,11).

Крім того, ОСОБА_1 має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проходить курс лікування в Комунальному закладі Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» (а.с.9).

Згідно довідки відділу житлового господарства ЛМКП «Айсберг» Галицької райадміністрації Львівської міської ради №1187 від 25.03.2019 року ОСОБА_1 разом з дітьми зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить її матері ОСОБА_8 (а. с.10).

Відповідно відомостей податкової декларації позивач зареєстрована як фізична особа - підприємець (а.с.106).

01.08.2018 року від ОСОБА_1 до Чернігівського ВП надійшла заява з приводу отримання останньою тілесних ушкоджень, що мало місце 31.07.2018 року, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.41).

Також із довідки травмпункту КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_1 31.07.2018 року отримали тілесні ушкодження (а.с.42,43).

Згідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1748 вбачається, що з 31.07.2018 по 02.08.2018 року в КНП Чернігівська міська лікарня №1 Чернігівської міської ради перебувала на лікуванні ОСОБА_1 із діагнозом: струс головного мозку (31.07.2018 в побуті), забій м`яких тканин волосистої частини голови, правої вилиці, ліктьових та колінних суглобів, пошкодження зв`язок правого гомілкового суглоба (а.с.45).

З приводу події, яка сталася у приватному дитячому садку «Домашня міні група «Малюк», потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_8 01.12.2018 року зверталися до слідчого СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області з клопотаннями про проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень (а.с.46-47), які були задоволені (а.с.50,51).

Також, 13.07.2018 року від потерпілого ОСОБА_12 надійшла заява, що під час виконання ним діяльності, пов`язаної з наданням правової допомоги, ОСОБА_2 погрожував насильством, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.52). За даним фактом прокуратурою області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.53).

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31 жовтня 2018 року визначено місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.22-28).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року вищевказане рішення залишено без змін (а.с.29-37).

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31 жовтня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року залишено без змін (а.с.113-118).

05 березня 2019 року позивач направила рекомендованим листом вимогу відповідачу про бажання забрати сина особисто ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Чернігові (а.с.12), яку було отримано « ОСОБА_13 », що підтверджується копією рекомендованого повідомлення (а.с.17).

Одночасно ОСОБА_1 було направлено заяви(клопотання)до Новозаводської районної у м. Чернігові ради, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, прокурора Чернігівської області, начальника ювенальної превенції УПД ГУ НП в Чернігівській області, керівника приватного дитсадка «Домашня міні група «Малюк», для сприяння у добровільному виконанні ОСОБА_2 рішення суду (а.с.13-14), які отримані посадовими особами (а.с.17-19).

Про бажання забрати сина саме 12.03.2019 року свідчить посадочний документ, який придбала ОСОБА_1 за маршрутом Львів - Київ-пасажирський (а.с.20).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_14 був відсутній у домашній міні-групі « Малюк » 12.03.2019 року за домашніми обставинами (а.с.21).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець (а.с.80).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9, мешкає без реєстрації разом з батьком ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується довідкою Об`єднання житлово-будівельних кооперативів №1943 від 06.05.2019 року та довідкою Управління адміністративних послуг від 10.05.2019 року №2308 (а.с.81,84).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.03.2019 року внесені відомості за заявою ОСОБА_2 про порушення ст.384 ч.1 КК України (а.с.82).

Згідно висновку заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради №216 від 27 серпня 2019 року, орган опіки та піклування вважає рішення про визначення проживання малолітнього ОСОБА_6 з матір`ю законним і таким, що підлягає виконанню (а.с.153-155).

В судовому засіданні допитувався свідок ОСОБА_16 - мати відповідача, яка показала, щов жовтні 2017 року їй зателефонувала ОСОБА_1 та сказала, щоб вони приїхали та забрали ОСОБА_6 , так як їй важко його виховувати. Коли син привіз онука він не міг навіть говорити елементарні слова. Батько дитини весь цей час відвідував лікарів, психологів, центри розвитку для того, щоб покращити розумові та психологічні властивості дитини.Хлопчик дуже прив`язаний до батька, чекає його з роботи. Про матір навіть не згадує. Вказує на те, що на даний час дитина проживає у гарних умовах, для його розвитку та лікування є все необхідне. В той же час позивач проживає у невеликій квартирі разом з ще одним сином і у ОСОБА_6 не буде місця для відпочинку. Крім того, у квартиру приходять сторонні особи, яким невістка надає послуги з лікувального масажу.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно зі ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч.3 ст.157 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

За правилами статті 162 Сімейного кодексу України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

За ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Наведені судом обставини, що фактично відбуваються між сторонами, достовірно доводять той факт, що наразі дійсно дитина проживає разом із батьком без жодної правової підстави на це, оскільки у судовому порядку було визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9, разом з матір`ю. Відповідач у добровільному порядку не бажає передати дитину матері.

Матеріали справи не містять доказів, і такі докази не було надано відповідачем до суду, що повернення малолітньої дитини за її місцем проживання створює загрозу її життю та здоров`ю або негативно впливатиме на її розвиток, а також не встановлено обставин, що повернення дитини буде суперечити її інтересам.

Також слід зазначити, що вирішення справи на користь позивача не впливає на права батька малолітнього ОСОБА_6 спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні.

Твердження відповідача у відзиві на необґрунтованість застосування до спірних правовідносин положення ст. 162 СК України, оскільки він не вчиняв самоуправних дій щодо зміни місця проживання дитини, не заслуговують на увагу, оскільки малолітній ОСОБА_6 фактично проживає з відповідачем, і останній у добровільному порядку відмовляється виконати рішення суду про визначення місця проживання дитини з матір`ю, чого він не заперечує.

За вищевказаних обставин та враховуючи вік дитини, провідною умовою забезпечення найкращих інтересів якої є забезпечення щоденного емоційного контакту з матір`ю, та відсутність підстав, які б перешкоджали поверненню дитини до матері, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про відібрання сина від батька ОСОБА_2 та передати його матері ОСОБА_1

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн (а.с.1).

Відповідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

VІ. Інші процесуальні дії

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Суд визнає необхідним застосувати п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини та повернення її матері.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 7, 153, 155, 157, 160, 162 СК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати малолітню дитину ОСОБА_6 матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп витрат по сплаті судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини та повернення її матері.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 вересня 2019 року.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа - Новозаводська районна у м. Чернігові рада, як орган опіки та піклування (місцезнаходження: вул. І.Мазепи, буд.19 м. Чернігів, 14017)

Суддя Н. В. Маслюк