Житомирський апеляційний суд
Справа №279/476/17 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу № 279/476/17 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 липня 2017 року, яке ухвалено суддею Шульга О.М. в м.Коростені Житомирської області

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву мотивовано тим, що 22 березня 2012 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому був наданий кредит у розмірі 1800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Внаслідок несвоєчасної сплати боржником щомісячних платежів за користування кредитними коштами утворилась заборгованість, яка станом на 31 грудня 2016 року становила 12600,95 грн, яку банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 липня 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9454,71 грн та судові витрати в сумі 1600,00 грн. У задоволені решти вимог відмовлено.

13 липня 2017 року ОСОБА_3 помер. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2019 року до участі у справі в якості правонаступника померлого відповідача залучена ОСОБА_2.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Ухвалюючи рішення районний суд не звернув увагу, що згідно кредитного договору ОСОБА_3 було надано кредит 22.03.2012 року, на погашення якого останнім не було здійснено жодного платежу. Отже право вимоги до відповідача з у рахуванням умов договору щодо погашення заборгованості у банка виникло у квітня 2012 року. Апелянт вважає, що в квітні 2015 року сплинув встановлений трирічний строк позовної давності для порушення позивачем вимоги про стягнення заборгованості, однак, своїм правом позивач скористався лише в лютому 2017 року, тобто після спливу встановленого строку позовної давності. На думку апелянта пропуск встановленого строку позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи установлено, що 22 березня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу наданий кредит у розмірі 1800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Встановлено, що ОСОБА_3 жодного щомісячного платежу на виконання умов вказаного договору не вносив.

Відповідно до наданого банком розрахунку, відповідач порушив умови договору, не погашав кредитну заборгованість, у зв'язку з чим у нього станом на 31 грудня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 12600,95 грн, що складається із: 1861,32 грн - заборгованість за кредитом; 7043,39 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2620 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн та 576,24 грн - штрафи (фіксована частина та процентна складова відповідно).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існують договірні відносини, які не виконуються належним чином відповідачем, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Разом з тим, вимоги банку щодо стягнення пені підлягають задоволенню лише в межах річного строку позовної давності в розмірі 550 грн. Відмовляючи у стягненні штрафів суд виходив з того, що за умовами даного кредитного договору штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

Під час розгляду справи було встановлено, що позичальник жодним чином не виконував умови кредитного договору від 22 березня 2012 року щодо погашення заборгованості та внесення щомісячних платежів, а з позовом до суду банк звернувся лише у лютому 2017 року. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.

Отже, позивачем пропущено визначений законодавством строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за пропуском позовної давності.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 13 березня 2019 року.