ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 766/5481/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/980/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталія Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним вище позовом, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та зміну підстав позову, посилаючись на те, що 21.02.2008 року між ним та Відкритим акціонерним банком «Ерсте Банк» (далі - ВАТ «Ерсте Банк») укладено кредитний договір № 014/5150/2/10615 та договір іпотеки № 014/5150/2/10615/1.

09.12.2008 року на ім`я ОСОБА_1 ним видано нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважено останню розпоряджатися (продати, обміняти) належною йому на праві приватної власності квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначив, що надаючи ОСОБА_1 повноваження щодо розпорядження квартирою, оригінал договору купівлі-продажу від 21.02.2008 року вказаної квартири він зберігав у себе, розуміючи, що виданою довіреністю не передбачено та не надано право відповідачу на отримання дублікату даного договору, на підписання додаткової угоди про припинення договору іпотеки та не передбачено повноважень щодо виведення майна (квартири) із заборони та іпотеки.

Всупереч зазначеному, 14.05.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В., посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 , яка діяла від його імені та ОСОБА_2 на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого 14.05.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В.

ОСОБА_3 зазначив, що виданою довіреністю не передбачено право на отримання дубліката договору купівлі-продажу, продаж квартири здійснений відповідачем ОСОБА_1 , від його імені за відсутності його волевиявлення, всупереч змісту наданих повноважень та всупереч інтересам довірителя, а також за ціною майже вдвічі нижчою від ринкової вартості квартири. При цьому, квартира продана матері відповідачки - ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 згодом переїхала до матері та проживає у вказаній квартирі. Таким чином, укладаючи оспорюваний правочин, ОСОБА_1 всупереч вимогам ч.3 ст.238 ЦК України діяла виключно в особистих інтересах, без волевиявлення власника майна.

На підставі викладеного, позивач просив суд: визнати договір купівлі-продажу № 898125 від 14 травня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - недійсним.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року позов задоволено. Визнано договір купівлі-продажу № 898125 від 14 травня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - недійсним. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551,20 грн., по 275, 60 грн. з кожної.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзиви на апеляційні скарги до суду не надходили.

У ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Літвінова Т.В., яка діє в інтересах відповідачів підтримали апеляційні скарги, просять їх задовольнити та взяти до уваги, що оспорений договір купівлі-продажу укладений в межах повноважень, наданих ОСОБА_1 довіреністю, де не були обмежені дії довіреної особи і не обумовлено заборону продажу нерухомого майна без його додаткової письмової згоди. Натомість в довіреності обумовлено повне право на відчуження вказаної квартири, з цією метою надано право представляти інтереси довірителя в Державному бюро технічної інвентаризації з питань надання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, представляти його інтереси в будь-яких банківських установах щодо погашення кредиту, отримання листа про зняття заборони, вносити суми в касу банку. Довіреністю обумовлено право довіреної особи отримувати довідки, документи, окрім того, укладати договір купівлі-продажу, представляти інтереси довірителя в усіх державних, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності. ОСОБА_1 вважала, що оригінали всіх документів, в тому числі і правовстановлюючих документів на нерухоме майно знаходяться у банку, який є іпотекодержателем, а тому в межах наданих повноважень отримала дублікат правовстановлюючого документу на квартиру.

Пояснили, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про задоволення позову в зв`язку із вчиненням довіреною особою правочину в своїх особистих інтересах.

Позивач отримав кредит 51 000 дол.США, за рахунок кредитних коштів придбав спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка є іпотечним майном. За домовленістю сторін ОСОБА_1 виступила поручителем та позивач надав їй довіреність на право розпоряджатись квартирою. За домовленістю із позивачем вона систематично вносила платежі та виконувала зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором перед банком, щомісячно вносила ануїтетні платежі, вважаючи це сплатою вартості квартири. 23 квітня 2015 року кредитний комітет ПАТ «Фідобанк» дозволив добровільний продаж заставного майна за ціною не менше 11000 дол.США, які необхідно було внести на погашення заборгованості, що і було зроблено. Хоч в оспореному договорі вказано ціну продажу 149000 грн., яка суттєво відрізняється від ринкової вартості квартири, визначеної в сумі 257387 грн при оформленні договору, однак фактично покупцем внесено в банк еквівалент 11000 дол.США в сумі 226278,66 грн. Окрім того, кредитний комітет банку ухвалив рішення не застосовувати штрафну санкцію у вигляді пені/штрафів, розрахованої, але не сплаченої. Визнав заборгованість по кредиту та нарахованим доходам безнадійними до повернення та вирішив списати за рахунок сформованого резерву, як безнадійні, згідно даного рішення.

Банк дозволив добровільне відчуження, припинив іпотеку, про що внесено запис до Державного реєстру, довірена особа виконала умови кредитного комітету повністю. Всього на рахунки банку, на виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором відповідачами внесено більше 40000 дол.США та укладались договори страхування згідно умов кредитного договору, що підтверджується квитанціями.

Надана в ході розгляду даної справи копія вимоги банку, направленої ОСОБА_3 у грудні 2015 року про дострокове виконання грошового зобов`язання та обов`язок погасити всю заборгованість в сумі понад 36000 дол.США - не має правових підстав. Окрім того, позовні вимоги, заявлені банком до ОСОБА_3 у серпні 2016 року про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором, залишено ухвалою Херсонського міського суду від 13.10.2016 року без розгляду за заявою банку та закінчились строки позовної давності . Окрім того, ці обставини не стосуються дійсності оспореного договору купівлі-продажу.

Також відповідачі звернули увагу суду на те, що суд першої інстанції визнавши недійсним договір купівлі-продажу не застосував наслідків його недійсності.

Адвокат ОСОБА_12 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 апеляційні скарги не визнала та пояснила, що дійсно між сторонами була домовленість про те, що ОСОБА_1 виступить поручителем по кредитному договору, за яким ОСОБА_3 отримано в кредит 51000 дол.США. Відповідачка мала вносити в банк платежі та на підставі довіреності оформити договір купівлі-продажу квартири за його згодою. Позивач вважав, що таке право у відповідачки виникне після виконання всіх зобов`язань за його кредитним договором, однак, після відчуження квартири від банку на його адресу у грудні 2015 року надійшла вимога про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором на загальну суму 36430,1 дол.США. В зв`язку з цим договір купівлі-продажу від 14 травня 2015 року на користь матері довіреної особи по заниженій ціні позивач оспорив, як укладений довіреною особою у власних інтересах, всупереч його інтересам, без його згоди і відома та поза межами наділених довіреністю повноважень.

Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Н.В. в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином. Надала письмові пояснення, згідно яких пояснила, що довіреність, яка була надана представником ОСОБА_3 містила весь перелік повноважень, необхідних для розпорядження квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: подавати заяви, отримувати довідки, документи, представляти інтереси в органах БТІ з питань отримання Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, підписати договір купівлі-продажу, отримати належні гроші. Довіреність не містила застереження «отримувати документи, окрім дубліката договору купівлі-продажу». Для укладення договору купівлі-продажу квартири представник відчужувача мав надати нотаріусу документ, що посвідчує право власності на квартиру (або у разі його втрати Дублікат документа, який має силу оригіналу) та Витяг з БТІ про державну реєстрацію права власності у реєстрі речових прав, тому був оформлений дублікат правовстановлюючого документу про право власності ОСОБА_3 на відчужуване майно. Дійсність довіреності була перевірена в Єдиному реєстрі довіреностей. На підставі викладеного, нотаріус пояснила, що у неї були відсутні підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає судовому розгляду. В зв`язку з цим судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відповідності до положень ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зокрема, згідно вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Згідно ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 21.02.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/5150/2/10615, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 51 000 доларів США, зі сплатою 12 % річних строком до 20.02.2028 року. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти призначені на придбання трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 161-162).

21.02.2018 року між ОСОБА_13 (продавцем) та ОСОБА_3 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Херсоснького міського нотаріального округу, ціна продажу 11500 грн. Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.02.2008 року (а.с. 8).

З метою виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором, 21.02.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 014/5150/2/10615/1, предметом якого є трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належна в майбутньому ОСОБА_3 на праві власності за договором купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом від 21.02.2018 року за р. № 990 (а.с. 9-11).

21.02.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» (кредитором), ОСОБА_3 (позичальником) та ОСОБА_1 (поручителем), яка на теперішній час змінила прізвище на « ОСОБА_1 », укладено договір поруки № 014/5150/2/10615/2, згідно якого поручитель зобов`язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань, що випливають із укладеного кредитного договору № 014/5150/2/10615 від 21.02.2008 року (а.с. 123-124, 166-167).

09.12.2008 року ОСОБА_3 видав на ім`я ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив останню розпоряджатися (продати, обміняти) належною йому на праві приватної власності квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Для виконання цієї довіреності надано право подавати від імені ОСОБА_3 заяви, в тому числі про належність майна на праві особистої приватної власності, про повний розрахунок за продану нерухомість, отримувати довідки, документи, представляти його інтереси в Державному бюро технічної інвентаризації з питань надання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, представляти інтереси в будь-яких установах з питань погашення кредиту, отримання листа про зняття заборони, вносити суми в касу банку, підписувати будь-які квитанції, платіжні доручення, також представляти його інтереси у відповідних уповноважених органах, які за законом мають право на оформлення відчуження нерухомого майна, підписати попередній договір, договір завдатку, договір купівлі-продажу, в тому числі договір про відчуження нерухомого майна з розстрочкою платежу, договір оренди, одержати належні йому гроші, представляти його інтереси в усіх державних, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, органах місцевого самоврядування по вирішенню будь-яких питань, які його стосуються, в тому числі надання довідок про відсутність чи наявність заборгованості по комунальних платежам, та виконувати усі дії пов`язанні з виконанням цієї довіреності. Довіреність зберігає чинність до припинення її дії (а.с. 12).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно іпотека та обтяження квартири АДРЕСА_2 припинено 14.05.2015 року на підставі листа №949 від 13.05.2015 року, видавник Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (а.с.165,166).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.05.2015 року, запис про іпотеку в Державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено 14.05.2015 року на підставі перенесення запису до ДРРП (а.с. 139-140).

14.05.2015 року між ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є матір`ю довіреної особи, укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. Згідно п. 2 вказаного договору квартира належить продавцю ОСОБА_3 на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. 21.02.2008 року за р. № 990. Дублікат виданий 14.05.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за р. № 941. Пунктами 4,5 договору зазначено, що продаж квартири вчинено за 149 000 грн, які продавець отримав повністю до підписання цього договору, про що свідчить підпис продавця у договорі. Ринкова вартість відчужуваної нерухомості згідно звіту про незалежну оцінку, виконаному ФОП ОСОБА_16 станом на 15.04.2015 року складає 257 387 грн (а.с. 13, 125-126).

Згідно доданої до апеляційної скарги копії платіжного доручення від 14.05.2015 року на погашення заборгованості ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором від 21.02.2008 року ОСОБА_2 внесено 11000 дол. США, що еквівалентно 226278,66 грн. (а.с. 274).

Таким чином, за загальним правилом представник може бути уповноважений на вчинення лише тих дій, право на вчинення яких має особа, яку він представляє і укладення тих правочинів, які незаборонені виданою довіреністю. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року №61-1783св17, справа №2-7716/11-ц.

Зі змісту довіреності від 09.12.2008 року ОСОБА_3 уповноважив довірену особу вчиняти дії з метою розпорядження (продажу, обміну) належної йому квартири, яка є іпотечним майном за кредитним договором між ним і банком, з цією метою надав їй повноваження представляти його інтересиотримувати довідки, документи, представляти його інтереси в Державному бюро технічної інвентаризації з питань надання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, представляти інтереси в будь-яких установах з питань погашення кредиту, отримання листа про зняття заборони, вносити суми в касу банку, підписувати будь-які квитанції, платіжні доручення, також представляти його інтереси у відповідних уповноважених органах, які за законом мають право на оформлення відчуження нерухомого майна, також одержати належні йому гроші, представляти його інтереси в усіх державних, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Отже, отримання відповідачкою дублікату правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. 21.02.2008 року за р. № 990, на підставі якого ОСОБА_3 набув право власності, не виходить за межі повноважень наданих позивачем.

За таких обставин, доводи позивача про перевищення довіреною особою повноважень при отриманні дублікату правовстановлюючого документу з метою оформлення договору купівлі-продажу квартири позбавлені обґрунтування.

В частині доводів щодо вчинення ОСОБА_1 правочину в її особистих інтересах проти волі власника, всупереч його інтересам, судова колегія дійшла таких висновків.

Сторонами не оспорюється, що ОСОБА_3 надав повноваження ОСОБА_1 на продаж квартири , яка є предметом іпотеки за кредитним договором, за яким позичальником є ОСОБА_3 .

Згідно рішення кредитного комітету від 23.04.2015 року ПАТ «Фідобанк» , який є правонаступником ВАТ/ПАТ «Ерсте Банк», з липня 2013 року приймав платежі за кредитним договором ОСОБА_3 від 21.02.2008 року № 014/5150/2/10615, дозволив добровільний продаж заставного майна, а саме трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною не менше 11000 дол.США, які необхідно було внести на погашення заборгованості по кредитному договору. Окрім того, кредитний комітет банку вирішив не застосовувати штрафну санкцію у вигляді пені/штрафів, розрахованої, але не сплаченої. Визнав заборгованість по кредиту та нарахованим доходам безнадійними до повернення та вирішив списати за рахунок сформованого резерву, як безнадійні, згідно даного рішення (а.с. 380-381).

14 травня 2015 року ОСОБА_1 в межах повноважень наданих довіреністю на оформлення відчуження квартири від імені ОСОБА_3 без будь-яких обмежень або додаткових умов, на підставі рішення кредитного комітету банку, дозволу банку іпотекодержателя на добровільне відчуження заставного майна, зареєстроване в Державному реєстрі припинення іпотеки, уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

В той же день 14.05.2015 року в банк в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору ОСОБА_3 , покупець квартири ОСОБА_2 внесла еквівалент 11000 дол.США, що становить 226278,66 грн. Таким чином, умови банку щодо добровільного відчуження заставного майна повністю виконані.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вносила платежі на погашення заборгованості позичальника ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором, за домовленістю із позивачем як оплату за квартиру.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності судова колегія не погоджується з доводами позивача щодо продажу квартири по заниженій ціні за 149000 грн., оскільки фактично після відчуження квартири покупцем ОСОБА_2 внесено на рахунок банку 226278 грн., що еквівалентно 11000 дол.США. Всього відповідачами за період з січня 2009 року по травень 2015 року на виконання зобов`язань ОСОБА_3 на користь банку внесено платежі на загальну суму 40786,03 дол.США.

В частині доводів позивача про вчинення незаконної угоди по відчуженню квартири на користь своєї матері, вчинення правочину в своїх інтересах, судова колегія бере до уваги таке.

З аналізу законодавства можна зробити висновок, що довіритель при оскарженні правочину за цією підставою має довести наявність особистого інтересу представника під час укладення договору, при цьому такий інтерес має суперечити інтересу довірителя на вчинення відповідного правочину, зазначеного у довіреності.

Відчуження довіреною особою квартири на користь своєї матері не суперечить вимогам закону, зокрема ст.. 238 ЦК України, матір довіреної особи - ОСОБА_2 є повнолітньою, дієздатною особою, яка самостійно представляє свої інтереси. Отже, доказів того, що довірена особа ОСОБА_1 виступала при оформленні договору купівлі-продажу одночасно представником покупця ОСОБА_2 - немає і такі обставини судом не встановлено.

Окрім того, зі змісту довіреності вбачається, що ОСОБА_3 уповноважив відповідачку на відчуження його квартири без застережень щодо додаткового погодження умов, додаткового погодження ціни договору купівлі-продажу або обмеження переліку осіб, на користь яких може укладатись угода.

За таких обставин, відчуження квартири саме на користь матері довіреної особи не порушує права позивача та не є порушенням вимог ст. 238 ЦК України.

Окрім того, при видачі довіреності позивач мав намір розпорядитися своїм майном і саме з цією метою наділив ОСОБА_1 правом продажу належної йому квартири, яка знаходиться під іпотекою, будь-якій особі і на власний розсуд. Вказана довіреність позивачем не оспорена та не визнана недійсною.

Довірена особа на підставі довіреності та з дозволу банку-іпотекодержателя після припинення іпотеки, оформила договір купівлі-продажу квартири.

Отже, ОСОБА_3 надав свою згоду на відчуження нерухомого майна під час видачі довіреності без додаткових умов. Надавши довіреність, волевиявлення позивача було направлено на розпорядження довіреною особою належною йому квартирою. Вказане нерухоме майно було предметом іпотеки, а тому умови відчуження іпотечного майна погоджувались ОСОБА_1 із іпотекодержателем, який надав згоду на добровільне відчуження майна, припинив іпотеку, визначив мінімальну ціну договору, за умови внесення вирученої суми на рахунки банку на виконання зобов`язань ОСОБА_3 , прийнявши рішення про списання непогашеної заборгованості.

Таким чином, оспорений договір укладено з дотриманням вимог закону і підстав для визнання його недійсним не вбачається.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про перевищення повноважень довіреною особою та вчинення нею правочину поза волею довірителя в своїх інтересах з порушенням обмежень повноважень щодо представництва особи, на цій підставі задовольнивши позовні вимоги про визнання недійсним оспореного договору купівлі-продажу.

Такі висновки суду першої інстанції позбавлені правового обґрунтування та не відповідають фактичним обставинам.

Отже, апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року, - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталія Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 17 вересня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова