УХВАЛА

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 607/14495/16-ц

провадження № 61-15851ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром», яка підписана представником Менюк Сергієм Анатолійовичем, про залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації, інфляційних втрат, пені, середньомісячного заробітку та заподіяння моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 липня 2019 року у складі суддів: Парандюк Т.С., Дикун С. І., Сташків Б. І.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» (далі - ТОВ «Тернопільхлібпром»), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути заборгованість по заробітній платі, індексації, інфляційні втрати, пені, середньомісячного заробітку та заподіяної моральної шкоди, на загальну суму 1 467 435, 20 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2018 року із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Тернопільхлібпром» стягнуто 5 000 грн понесених витрат на правничу допомогу.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 липня 2019 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2018 року в частині відмови у стягненні 1 442 686,68 грн середньомісячного заробітку за час затримки виплати заробітної плати скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ТзОВ «Тернопільхлібпром» на користь ОСОБА_1 2 133,93 грн середньомісячного заробітку за час затримки виплати сум, належних при звільненні за період з 26 квітня 2013 року по 24 листопада 2017 року.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала 13 серпня 2019 року до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 липня 2019 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою, витребувано справу № 607/14495/16-ц із суду першої інстанції.

25 вересня 2019 року матеріали цивільної справи № 607/14495/16-ц надійшли до Верховного Суду.

27 вересня 2019 року цивільна справа № 607/14495/16-ц передана судді-доповідачу Дундар І. О.

У жовтні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ТОВ «Тернопільхлібпром» про залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_1 .

Заявамотивована тим, що касаційна скарга подана з порушенням статті 392 ЦПК України, оскільки вже була приєднана до неї квитанція про сплату ОСОБА_1 судового збору за поданої у 2018 році касаційної скарги ОСОБА_1 , а за повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Питання щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 вирішувалося на стадії відкриття касаційного провадження за вказаною скаргою.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що питання про судовий збір вирішується судом під час вирішення спору у разі наявності для того достатніх правових підстав.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтею 260, 392 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром», яка підписана представником Менюк Сергієм Анатолійовичем , про залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації, інфляційних втрат, пені, середньомісячного заробітку та заподіяння моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є.В. Краснощоков

В. І. Крат