П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 264/5574/18

Номер провадження 22-ц/804/2258/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Гаврилової Г.Л, Кочегарової Л.М.,

секретар - Герасимова Г.Є.

сторони:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 березня 2019 року, у складі судді Матвєєвої Ю.О.,

у справі за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області

про встановлення факту перебування у трудових відносинах,

В с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, просила встановити факт трудових відносин (роботи) в ОРС заводу ім.Ілліча в їдальні № 1 на посаді повара 4 розряду в період з 28 липня 1977 року по 19 вересня 1978 року, у вагонному депо м.Жданова Донецької залізниці на посаді мийника вагонів в період з 25 вересня 1984 року по 11 жовтня 1984 року та на підприємстві кооперативу «Будівельник» на посаді маляра-штукатура за період з 09 квітня 1985 року по 30 грудня 1999 року.

В мотивування заяви зазначила, що у квітні 2018 року вона звернулась до управління ПФУ з заявою про призначення пенсії, але при обробці її даних виявилась відсутність підтвердження її стажу роботи у ОРС заводу ім.Ілліча в їдальні № 1 на посаді повара 4 розряду в період з 28 липня 1977 року по 19 вересня 1978 року, оскільки відсутня дата в наказі про прийом на роботу; у вагонному депо м.Жданова Донецької залізниці на посаді мийника вагонів в період з 25 вересня 1984 року по 11 жовтня 1984 року, оскільки в наказі про прийом на роботу міститься виправлення; на підприємстві кооперативу «Будівельник» на посаді маляра-штукатура за період з 09 квітня 1985 року по 30 грудня 1999 року, оскільки дата в наказі про звільнення зазначена некоректно, що викликає сумнів.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування у трудових відносинах задоволено.

Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ОРС заводу ім.. Ілліча в їдальні № 1 на посаді кухаря 4 розряду в період з 28.07.1977 року (наказ про прийняття № 154 від 28.07.1977 року ) по 19.09.1978 року (ув. зап. 279 від 26.09.1978 року).

Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та вагонним депо м. Жданова Донецької залізниці на посаді мийника вагонів в період з 25.09.1984 року (наказ № 144/л від 24.09.1984 року ) по 11.10.1984 року (наказ № 1595/л від 26.10.1984).

Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 , та підприємством кооперативу «Будівельник» («Строитель» російською мовою) на посаді маляра-штукатура за період з 09.04.1985 року (наказ № 86-ок від 09.04.1985 року ) по 30.12.1999 року (наказ № 231-ок від 30.12.1999 року).

Не погоджуючись з даним рішенням, заінтересована особа Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Маріупольське ОУ ПФУ Донецької області) подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просило його скасувати та закрити провадження у справі.

Зокрема зазначив, що судом у порушення процесуальних норм не звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Вважає, що виходячи з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів за захистом яких заявник звернувся до суду, справа повинна вирішуватись за правилами адміністративного судочинства, а не за нормами ЦПК України.

На виконання вимог статті 360 ЦПК України заявником ОСОБА_1 не подано відзив на апеляційну скаргу.

За правилами статті 368, 369 ЦПК України дана апеляційна скарга підлягає розгляду апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання апеляційного суду представник заінтересованої особи Маріупольського ОУ ПФУ Донецької області не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.78, 79, 82).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення заявника ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що заявник ОСОБА_1 , досягши пенсійного віку, звернулась до органу пенсійного фонду щодо оформлення пенсії, надавши відповідні документи.

За наслідками її звернення Маріупольським ОУ ПФУ Донецької області було підготовлено проект рішення № 5 від 04 вересня 2018 року про відмову в призначенні пенсії, оскільки період роботи з 28.07.1977 року по 19.09.1978 року не містить дату в наказі на прийом на роботу, період роботи з 25.09.1984 року по 11.10.1984 року в наказі про прийом на роботу містяться виправлення, період роботи з 09.04.1985 року по 30.12.1999 містить некоректну дату наказу про звільнення.

Згідно із відомостями, наданими директором ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» м. Маріуполя ОСОБА_1 дійсно працювала в ОРС заводу ім. Ілліча : 1) в їдальні № 1 на посаді кухаря 4 розряду в період з 28.07.1977 року по 27.02.1978 року (наказ про прийняття на роботу № 154 від 28.07.1977 року); 2) в їдальні № 9 на посаді кухаря 4 розряду в період з 28.02.1978 року по 19.09.1978 року (наказ про переведення на іншу роботу № 49к від 28.02.1978 року).

Судом також встановлено, що факт трудових відносин заявника ОСОБА_1 з вагонним депо м. Жданова Донецької залізниці на посаді мийника вагонів в період з 25.09.1984 року по 11.10.1984 року підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , який працював на цьому ж підприємстві з 17.11.1982 року.

Трудові відносини ОСОБА_1 з підприємством кооперативу «Будівельник» («Строитель» російською мовою) на посаді маляра-штукатура в період з 09.04.1985 року по 30.12.1999 року підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка працювала на цьому ж підприємстві з 03.04.1990 року по 05.08.1996 року

Судом встановлено факти перебування заявника ОСОБА_1 в трудових відносинах з ОРС заводу ім. Ілліча в їдальні № 1 на посаді кухаря 4 розряду в період з 28.07.1977 року по 19.09.1978 року, у вагонному депо м. Жданова Донецької залізниці на посаді мийника вагонів в період з 25.09.1984 року по 11.10.1984 року, на підприємстві кооперативу «Будівельник» на посаді маляра-штукатура за період з 09.04.1985 року по 30.12.1999 року.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, суд першої інстанції виходив з того, що у цій справі спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача призначити пенсію через некоректність записів у трудовій книжці, таких як відсутність дати в наказі про призначення, виправлення в записі про прийом на роботу та в наказі про звільнення та бажанням заявника встановити факт перебування у трудових відносинах з підприємствами у спірні періоди.

Суд також виходив з того, що у своїй заяві ОСОБА_1 просила встановити факт перебування у трудових відносинах, а не оскаржувала відмову пенсійного органу в призначенні пенсії.

Суд прийшов до висновку, що у даній справі об`єктом перевірки є не дотримання пенсійним органом процедури звернення заявника щодо призначення пенсії й оцінка правомірності відмови, яка носить характер проекту рішення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт перебування в трудових відносинах заявника з підприємствами.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку про встановлення факту її перебування в трудових відносинах з ОРС заводу ім.Ілліча в їдальні № 1 на посаді кухаря 4 розряду в період з 28.07.1977 року по 19.09.1978 року, у вагонному депо м.Жданова Донецької залізниці на посаді мийника вагонів в період з 25.09.1984 року по 11.10.1984 року, на підприємстві кооперативу «Будівельник» на посаді маляра-штукатура за період з 09.04.1985 року по 30.12.1999 року, оскільки це має для заявниці юридичне значення і надасть їй можливість оформити належним чином пенсію, при цьому права інших осіб не порушуються.

З такими висновками не можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частин 1-2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатись в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (Далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункти 1, 2 Порядку).

Пунктом 18 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно пункту 25 Порядку у тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Таким чином, вказаним Порядком передбачено, що підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не судами.

Крім того, Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що не можуть бути встановлені в судовому порядку, зокрема, факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктами 4.1 та 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 розділу ІV), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ.

Згідно пункту 4.7. вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За таких обставин є підстави для закриття провадження у цій справі, тому що спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосуються рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо непризначення заявнику пенсії.

Враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України заявник ОСОБА_1 має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 08.10.2018 р., справа № 706/1637/16-ц).

Враховуючи зазначене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у трудових відносинах не може бути розглянута в порядку окремого провадження, передбаченому ЦПК України.

Вищезазначеного суд першої інстанції не врахував, помилково розглянувши справу у порядку цивільного судочинства, тому відповідно до статті 377 ЦПК України оскаржене рішення необхідно скасувати, а провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування в трудових відносинах - закрити.

Колегія суддів не повністю погоджується з доводами апеляційної скарги Маріупольського ОУ ПФУ Донецької області щодо вирішення спірних правовідносин у даній справі за правилами адміністративного судочинства, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 березня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту перебування у трудових відносинах закрити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 10 жовтня 2019 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Г.Л.Гаврилова

Л.М.Кочегарова