Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 362/4079/16-ц

провадження № 61-14652св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Коцюрби О. П., Сержанюка А. С.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»; банк), правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»; банк), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк обґрунтовував вимоги тим, що 04 вересня 2013 року між ним і відповідачем укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Умови та Правила), відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 5 000 грн строком на 12 місяців (з автоматичною пролонгацією на такий самий строк, якщо жодна зі сторін не заявить про припинення дії договору) зі сплатою 27,60 % річних (відсоткова ставка поступово збільшувалася до 40 % річних).

Боржник свої зобов`язання належним чином не виконував, унаслідок чого розмір заборгованості станом на 31 травня 2016 року становить 11 032 грн 31 коп., із яких: 4 340 грн - заборгованість за кредитом, 5 590 грн 77 коп. - відсотки за користування кредитом, 100 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 501 грн 54 коп. - штраф (відсоткова складова).

Ураховуючи наведене, банк просив стягнути з відповідача вищевказаний борг.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 11 032 грн 31 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із доведеності факту неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, наявності непогашеної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2017 року заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) у сумі 4 340 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Суд зробив висновок про необхідність стягнення з позичальника лише заборгованості за тілом кредиту, оскільки він не підписував Умов та Правил, які містять положення про розмір відсотків за користування кредитом, штрафів і пені. Тобто Умови та Правила в даному випадку не можуть вважатися частиною кредитного договору.

Короткий зміст касаційної скарги

У травні 2017 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року поновлено ПАТ КБ «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2017 року, відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Справу № 362/4079/16-ц передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заявник вважає необґрунтованою відмову апеляційного суду у стягненні відсотків за користування кредитом, штрафів і пені.

Зазначає, що, укладаючи договір, позичальник не ставив під сумнів розумність та справедливість його умов.

Відсутність підпису відповідача на Умовах та Правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними і що він не повинен повернути заборгованість. Підписання анкети-заяви підтверджує його згоду зі всіма умовами кредитування в АТ КБ «ПриватБанк».

Короткий зміст заперечення

Від ОСОБА_1 надійшло заперечення, у якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість оскарженого рішення.

Обставини справи

Суди встановили, що 04 вересня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил, на виконання умов якого останній отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В анкеті-заяві відсутні умови щодо розміру відсотків, пені, комісії та штрафів.

Станом на 31 травня 2016 року сума заборгованості за кредитним договором становить 11 032 грн 31 коп., із яких: 4 340 грн - заборгованість за кредитом, 5 590 грн 77 коп. - відсотки за користування кредитом, 100 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 501 грн 54 коп. - штраф (відсоткова складова).

Позичальник добровільно борг не погасив, що стало підставою для подання даного позову.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішенням апеляційного суду в частині відмови у стягненні відсотків, штрафів, пені і комісії, тому оскаржене рішення підлягає перегляду лише в цій частині.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України неможливо застосувати до спірних правовідносин, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У заяві позичальника від 04 вересня 2013 року відсоткова ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і відсотків за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 04 вересня 2013 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6 Витягу з Умов та Правил банк нараховує відсотки за кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, викладеному на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Розмір відсоткової ставки може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9 Умов та Правил.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме вищевказаний Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що зазначені документи на момент отримання позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у передбачених у цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

У зв`язку з наведеним колегія погоджується з висновком апеляційного суду про відмову у стягненні відсотків, пені та штрафів за кредитним договором, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, на які посилався позивач при поданні даного позову як на підставу своїх вимог, не містять підпису позичальника.

Аргументи касаційної скарги на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції в оскарженій частині не впливають, його висновків не спростовують.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність залишення задоволення касаційної скарги, а рішення апеляційного суду в оскарженій частині - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2017 рокув частині відмови у задоволенні вимог акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків, штрафів, пені та комісії залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Н. О. Антоненко В. І. Журавель В. М. Коротун В. П. Курило