Справа № 500/5553/19
Провадження № 2/500/2790/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Аубекерова Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , мотивуючи тим, що вищевказане майно належить її батьку ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Спадкоємцем за законом першої черги являється дружина спадкодавця ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить вищевказаний житловий будинок. Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Останній прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкоємця за законом першої черги відсутні. Спадкоємцем за законом другої черги являється позивач ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку тим, що пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву, якою позовні вимоги визнали та просять справу розглянути за їх відсутністю.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 07.04.1960 року за № 2-1985 передано земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 322 від 10.06.1965 року земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , присвоєно номер АДРЕСА_2.

Згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1166 від 02.09.2019 року, відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на об`єкт нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1962 році є завершений будівництвом та відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об`єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року.

Таким чином, встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_6 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.03.1973 року (а.с 8), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57117284 від 06.08.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 - відсутня.

Згідно ч. 1. ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР після смерті ОСОБА_6 являються: дружина ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.11); донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 11) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12), згідно якого після укладення шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 »; син ОСОБА_5 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 13).

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, так як на момент відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом із померлим за однією адресою, що підтверджується записами в будинковій книзі, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , фактично не вступили в управління та володіння спадковим майном та не подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із чим, вважаються такими, що відмовилися від спадщини, яка залишилася після смерті батька, ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 07.10.2014 року (а.с. 9), ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_7 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 57117381 від 06.08.2019 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_7 являються донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 11) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12), згідно якого після укладення шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 »; син ОСОБА_5 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 13).

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Син померлої, ОСОБА_5 , на момент відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом із померлою за однією адресою, що підтверджується записами в будинковій книзі, у зв`язку із чим прийняв спадщину.

ОСОБА_2 разом із спадкодавцем не проживала та із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 11.09.2017 року (а.с. 10), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який він успадкував після смерті матері ОСОБА_7 .

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 57259677 від 19.08.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутня.

Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 , немає.

Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється: сестра ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 11) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12), згідно якого після укладення шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 »; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 13).

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено факт постійного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які зазначили, що позивач, проживала разом із спадкодавцем - ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, позивач вважається такою, що прийняла спадщину, після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Гіренко М.М. № 03.12.2018 від 761/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом, після смерті брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар