Справа № 344/5595/19
Провадження № 4-с/344/103/19
У Х В А Л А

11 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про визнання дій старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.04.2017 року по ВП №42065724 неправомірними; зобовязання зупинити стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника згідно постанови від 11.04.2017 року по ВП №42065724 та видати нову постанову про закінчення виконавчого провадження; зобовязання повернути раніше стягнуті кошти згідно постанови від 11.04.2017 року по ВП №42065724,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою, згідно якої просила визнати дії старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.04.2017 року по ВП №42065724 неправомірними; зобовязати зупинити стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника згідно постанови від 11.04.2017 року по ВП №42065724 та видати нову постанову про закінчення виконавчого провадження; зобовязати повернути раніше стягнуті кошти згідно постанови від 11.04.2017 року по ВП №42065724. Вимоги скарги мотивувала тим, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.10.2013 року по справі 344/492/13-ц було стягнуто з заявниці на користь ОСОБА_2 156 293,95 грн. заборгованості за договором позики від 01.01.2009 року. З приводу виконання вищевказаного заочного рішення, старшим державним виконавцем Кравчуком І.В. 13.02.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42065724. В межах виконавчого провадження ержавним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.03.2014 року, якою накладено арешт на 1/6 частки трьохкімнатної квартири по АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 Листом №33433 від 12.12.2015 року заявницю було повідомлено про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, проте вони не відбулись через відсутність покупців. Також, стягувачу було запропоновано у 15-ти денний термін вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 18.12.2015 року, вона надала свою згоду щодо залишення нереалізованого майна за лотом №107958 за собою. На підставі наведеного стягувачу було видано свідоцтво за №1945 від 28.12.2015 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Пітеляк С.В., відповідно до якого ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається з: 1/6 частини трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 вартістю 156 293,95 грн. Однак, старшим державним виконавцем Таткіним П.П. 11.04.2017 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відовідно до якої звернуто стягнення на доходи заявниці із здійсненням відрахування із доходів в ромірі 20% до виплати загальної суми боргу 56 210,78 грн. Підставою для винесення вищевказаної постанови, державний виконавець вказує те, що у свідоцтво за №1945 від 28.12.2015 року видане приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Пітеляк С.В. було внесено зміни, а саме, виправлено вартість квартири з 156 293,95 грн. на 100 083,17 грн. А тому, заявниця повинна сплатити на користь ОСОБА_2 різницю у розмірі 56 210,78 грн. між первинною вартітю 1/6 частки трьохкімнатної квартири та тією, які заявлено пізніше. Вважає такі дії старшого державного виконавця Татакіна П.П. неправомірними, оскільки, виконавче провадження було фактично завершене шляхом передачі у власність стягувачу належного боржнику майна, з 2015 року жодних коштів з заявниці стягнуто не було, окрім судового збору по іншому виконавчому провадженню. Про винесення 11.04.2017 року постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендлію та інші доходи боржника заявниця дізналась тільки у травні 2018 року, після чого зверталась із заявою до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про закриття виконавчого провадження та з позовом до Івано-Франківського міського суду. На підставі наведеного просила визнати причини пропущеного строку для подання скарги поважними та поновити строк, визнати дії старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.04.2017 року по ВП №42065724 неправомірними; зобовязати зупинити стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника згідно постанови від 11.04.2017 року по ВП №42065724 та видати нову постанову про закінчення виконавчого провадження; зобовязати повернути раніше стягнуті кошти згідно постанови від 11.04.2017 року по ВП №42065724.

08.04.2019 року старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. подав до суду відзив на скаргу, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що згідно звіту про оцінку 1/6 частки трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 26.03.2015 року вартість даної частки становить 100 083,17 грн. Дане майно було передано на реалізацію, однак не було реалізоване на електронних торгах. В подальшому державним виконавцем запропоновано стягувачу залишити за собою нереалізоване майно. 18.12.2015 року стягувачем ОСОБА_2 подано лист, яким вона надала згоду щодо залишення за собою нереалізованого майна (без зазначення сум). Таким чином, 1/6 частки трьохкімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 була переоформлена за ОСОБА_2 . Звертає увагу на те, що нотаріус дійсно прописав вартість майна у свідоцтві на суму 156 293,95 грн., однак, припускає, що сталася помилка, оскільки, 156 293,95 грн. це сума боргу, а не вартість майна, яка згідно звіту про оцінку від 26.03.2015 року складає 100 083,17 грн. Отже, передача майна фактично відбулася за ціною 100 083,17 грн., у відповідності до ч.9 ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження (в редакції на 2015 рік), а тому залишилась сума 56 210,78 грн. несплаченого боргу, у звязку з чим державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на суму 56 210,78 грн.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали з підстав наведених у скарзі та письмових поясненнях, просили задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представники щодо задоволення скарги заперечили, просили відмовити, оскільки, державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та ЗУ Про виконавче провадження. Подана заявницею скарга, свідчить тільки про намір уникнути виконання судового рішення.

Представник Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, в прохальній частині відзиву на скаргу просив розгляд скарги проводити без його участі (а.с.65).

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

09.01.2014 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 156 293,95 грн. заборгованості за договором позики від 01.01.2009 року, який ОСОБА_2 заявою від 12.02.2014 року просила начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ прийняти до виконання (а.с.58, 59).

13.02.2014 року державним виконавецем органу ДВС МУЮ Кравчук І.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42065724 про примусове виконання виконавчого листа №344/492 виданого 09.01.2014 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 156 293,95 грн. боргу. Боржнику надано строк для добровільного виконання 7 днів (а.с.57).

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. З метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

05.03.2014 року державним виконавцем органу ДВС МУЮ Кравчук І.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в межах суми звернення стягнення 156 293,95 грн. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 лише в межах суми боргу (а.с.55).

Крім цього, 18.03.2014 року державним виконавцем органу ДВС МУЮ Кравчук І.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на 1/6 частки трьохкімнатної квартири по АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 лише в межах суми боргу (а.с.56).

20.08.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Кравчук І.В. складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого описано і накладено арешт на 1/6 частки трьохкімнатної квартири по АДРЕСА_1 , а 02.09.2014 року акт державного виконавця, відповідно до якого було встановлено, що перевірити майновий стан боржника неможливо, оскільки, двері в квартиру були зачинені (а.с.52-54).

Відповідно до ст. 57 ЗУ Про виконавче провадження (в редакції чинній на час винесення вказаних постанов) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно вимог ст. 58 ЗУ Про виконавче провадження визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов`язані з призначенням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Таким чином, визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України «Про виконавче провадження») є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Вказаної правової позиції, зокрема й дотримується Вищий Господарський суд України у Постанові від 20 липня 2016 року справа № 3/22/2012/5003 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/59110658).

11.11.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_3 І.В. призначено експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_4 , про що винесено відповідну постанову (а.с. 51).

26.03.2015 р. суб`єктом оціночної діяльності підприємцем ОСОБА_4 виконано звіт №986 про незалежну оцінку квартири та надано висновок оцінювача про вартість 1/6 частини трьохкімнатної квартири загальною площею 63,00 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до якого вартість квартири станом на 26.03.2015 року без ПДВ складає 100 083,17 грн (а.с. 49, 50).

Відповідно до ч.3-5 ст. 58 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами скарги, заявницю не було повідомлено про результати визначення вартості майна.

Реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону (ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження в редакції чинній на час проведення електронних торгів).

Як вбачається із протоколу №91006 проведення електронних торгів, 22.06.2015 року прилюдні торги щодо продажу 1/6 частки трьохкімнатної квартири, АДРЕСА_1 , за стартовою ціною 100 083,17 грн., не відбулись у звязку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.48).

Згідно вимог ч.5 ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Таким чином, 21.08.2015 року та 07.12.2015 року було вдруге та втретє проведено прилюдні торги вищевказаного майна за стартовою ціною 90 074,86 грн. та 67 556,14 грн. відповідно. Торги не відбулись у звязку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.46, 47).

У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду (ч.6 ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження).

11.12.2015 року №33433 державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Кравчук І.В. було повідомлено ОСОБА_2 , що призначені на 07.12.2015 року прилюдні торги з реалізації арештованого майна, лот номер 109585, а саме 1/6 частка трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 не відбулись через відсутність покупців. У звязку із вищенаведеним, було запропоновано у 15-и денний термін вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна (а.с.43).

21.12.2015 року начальником ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_5 було отримано заяву ОСОБА_2 від 18.12.2015 року, відповідно до якої вона повідомила що надає свою згоду щодо залишення за собою нереалізованого майна за лотом №109585. Просить повідомити про подальші дії, які необхідно вчинити для оформлення за собою права власності на 1/6 частки трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.42).

Згідно вимог ч.9 ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

На виконання вимог вищевказаної норми закону 22.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Кравчук І.В. було складено акт про те, що електронні торги не відбулись, який у відповідності до ч.9 ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження є підставою для видачі нотаріусом в порядку передбаченому Наказом Міністерства юстиції України Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року стягувачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо вони не відбулися (а.с.41).

Постановою від 28.12.2015 року 1/6 частку трьохкімнатної квартири по АДРЕСА_1 реєстраційний номер обтяження 5291880 звільнено з-під арешту (а.с.40).

28.12.2015 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В., відповідно до статті 62 ЗУ Про виконавче провадження, на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Державною виконавчою службою Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області 22 грудня 2015 року, посвідчено, що ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві власності майно, що складається з: 1/6 частини трьохкімнатної квартири АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 ) загальною АДРЕСА_6 63,0 АДРЕСА_7 житловою площею 35,8 (тридцять п АДРЕСА_8 десятих) кв.м., АДРЕСА_9 розташована за адресою АДРЕСА_10 ( АДРЕСА_11 яносто п АДРЕСА_12 ), вартістю 156 293,95 (сто пятдесят шість тисяч двісті девяносто три гривні 95 копійок), Правовстановлюючий документ Свідоцтво про право власності видане Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 01.02.2007 роу, зареєстрованого в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 18076363. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №1945 (а.с.39).

Однак, після вищенаведеного, 11.04.2017 року, тобто майже через півтора року, старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П., у виконавчому провадженні №42065724 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 156 293,95 грн. боргу, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.34).

Згідно наданого суду відзиву на скаргу, підставою для винесення такої постанови було те, що нотаріус дійсно прописав вартість майна у свідоцтві на суму 156 293,95 грн., однак, це є помилкою, оскільки, 156 293,95 грн. це сума боргу, а не вартість майна, яка згідно звіту про оцінку від 26.03.2015 року складає 100 083,17 грн. Отже, передача майна фактично відбулася за ціною 100 083,17 грн., у відповідності до ч.9 ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження (в редакції на 2015 рік), а тому залишилась сума 56 210,78 грн. несплаченого боргу, що підлягає стягненняю в примусовому порядку.

Проте, суд звертає увагу на те, що в провадженні Івано-Франківського міського суду перебувала справи за позовом ОСОБА_1 про визнання електронних торгів, акту державного виконавця, свідоцтва про право власності недійсними та зобовязання провести торги з дотриманням вимог законодавства. Стороною даної справи теж був і Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Як вбачається із копії рішення суду від 14.12.2016 року ОСОБА_2 виявила бажання залишити за собою на праві власності вказану частку квартири в рахунок погашення всього наявного розміру заборгованості позивача перед ОСОБА_2 , а це 156 293 грн. 95 коп., що є значно більшим розміром вартості останньої актуальної ціни в пропозиції продажі на торгах та більшою ніж проведена оцінка, яка визначила вартість в розмірі 100 083 грн. 17 коп. Таким чином, ОСОБА_2 набула право власності на належну позивачу частку в квартирі, а позивач виконав судове рішення про стягнення з нього всієї суми заборгованості чим звільнив себе від встановлених обтяжень його виконання (а.с.80-83).

Вказане судове рішення стронами не оскаржувалось, а отже набрало законної сили, що сторонами в судовому засіданні не заперечувалось.

Що стосується наданої суду копії свідоцтва від 28.12.2015 року із внесеними приватним нотаріусом виправленнями, то відповідно до п.6.13 Правил ведення нотаріального діловодства затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів. Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Однак, згідно копії свідоцтва, нотаріусом не зазначено дату такого виправлення, не проставлено свого підпису і печатки, а отже, таке виправлення є порушенням Правил ведення нотаріального діловодства затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що трактування зі сторони старшого державного виконавця, що нібито приватним нотаріусом вчинено описку, є голослівним та не підтверджено належними доказами.

За частиною 1 статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає що винесення 11.04.2017 року, тобто майже через півтора року після набуття ОСОБА_2 права власності на 1/6 частини трьохкімнатної квартири АДРЕСА_4 ) загальною АДРЕСА_6 63,0 АДРЕСА_7 житловою площею 35,8 (тридцять п АДРЕСА_13 десятих) кв.м., АДРЕСА_9 розташована за адресою АДРЕСА_10 ( АДРЕСА_11 яносто п АДРЕСА_12 ), вартістю 156 293,95 (сто пятдесят шість тисяч двісті девяносто три гривні 95 копійок), старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є неправомірним.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 447-451 ЦПК України, керуючись ст. ст. 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про визнання дій старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.04.2017 року по ВП №42065724 неправомірними; зобовязання зупинити стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника згідно постанови від 11.04.2017 року по ВП №42065724 та видати нову постанову про закінчення виконавчого провадження; зобовязання повернути раніше стягнуті кошти згідно постанови від 11.04.2017 року по ВП №42065724 задоволити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.04.2017 року по ВП №42065724.

Зобовязати старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. зупинити стягнення із пенсії, яке проводится на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.04.2017 року по ВП №42065724 та повернути раніше стягнуті кошти на її підставі.

Зобовязати старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Татакін П.П. прийняти рішення про закінчення виконавчого провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Пастернак І.А.