Справа № 323/3711/18
Провадження № 2/323/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої суддіГуцал О.П.,
за участі: секретаря судового засідання - представника позивача - представника відповідача - Тахтаул А.Л., Швайковського А.А., Чернової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування заборгованості зі сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про оскарження розміру заборгованості з аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, на підставі чого був виданий виконавчий лист № 2-571 від 18 травня 2010 року. Ознайомившись з розрахунком заборгованості з аліментів, що затверджений 22 квітня 2015 року, позивач встановив, що державним виконавцем на підставі довідки Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області обчислено розмір заборгованості із сплати аліментів з 01.04.2012 р. по 01.01.2015 р. у розмірі 289936,25 грн. З таким розрахунком розміру заборгованості із сплати аліментів з 01.04.2012 р. по 01.01.2015 р. позивач не погодився та оскаржив в судовому порядку. 12 серпня 2016 року в судовому засіданні по розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стало відомо про існування нового розрахунку заборгованості з аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 01.04.2012 р. по 01.01.2015 р., складеного державним виконавцем Оріхівського районного відділення ДВС ГТУЮ в Запорізькій області Татьяненко Ю.В., згідно якого заборгованість зі сплати аліментів за період 2012-2014 р.р. за отриманий дохід становить 284427,39 грн. Зроблений розрахунок розміру заборгованості із сплати аліментів за період з 01.04.2012 р. по 01.01.2015 р. було помилково здійснено не з чистого доходу, а з валового (сукупного) обороту, який і був зазначений в довідці Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. З приводу незаконних дій відповідача, в Оріхівському районному суді Запорізької області розглядалися скарги ОСОБА_1 , за результатами розгляду постановлялися ухвали. В судовій економічній експертизі з приводу цього питання, яка була проведена на підставі постанови від 23.01.2017 року слідчого СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0001294 від 14.11.2016 року встановлено, що 12.08.2016 року працівники Оріхівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області, самовільно, всупереч установленому законом порядку склали розрахунок розміру заборгованості із сплати аліментів за період з 01.04.2012 року по 01.01.2015 року, в котрому врахували загальний валовий оборот доходу отриманого ФОП ОСОБА_1 , не врахувавши оподаткування та отримання чистого доходу (висновок № 10-8 від 24.02.2017 року), за змістом якого заборгованість боржника у вищезазначеній сумі за вищезазначений період встановлена державним виконавцем не підтверджується. З огляду на викладене, та з урахуванням викладених обставин, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення (ч. 4 ст. 194 СК України), та те що державним виконавцем обчислення розміру аліментів здійснювалося із середньомісячного доходу для працездатних осіб по м. Оріхову та Оріхівському району за відповідний рік, то обчислення розміру заборгованості за аліментами необхідно здійснювати з фактичного заробітку (чистого доходу), отриманого від здійснення підприємницької діяльності, який встановлено висновком № 10-8 від 24.02.2017 року. Зважаючи, що чистий дохід позивача в період з 01.04.2012 р. по 31.12.2012 р. при здійсненні підприємницької діяльності становить 33795,80 грн., або 3755,09 грн. чистого доходу в місяць, то розмір аліментів що підлягає сплаті за рішенням суду становить 938,77 грн. Також, з огляду на чистий дохід позивача в період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. при здійсненні підприємницької діяльності становить 26486,90 грн., або 2207,24 грн. чистого доходу в місяць, то розмір аліментів, що підлягає сплаті за рішенням суду становить 551,81 грн. Враховуючи, що за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. позивач доходу при здійсненні підприємницької діяльності взагалі не отримував, то позивач вважає вірним обчислення відповідачем розміру аліментів із середньомісячного доходу для працездатних осіб по м. Оріхову та Оріхівському району. З урахуванням зазначеного, позивач просив встановити, що розмір заборгованості за аліментами в 2012 році становить 2511,68 грн., в 2013 році відсутня, в 2014 році становить 323,56 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

11.01.2019 року позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, згідно до якої позивач залучив співвідповідачем Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та змінив позовні вимоги, згідно до яких просив суд скасувати заборгованість зі сплати аліментів за період 2012-2014 років за отриманий дохід 284427,39 грн., згідно розрахунку заборгованості з аліментів, що складений державним виконавцем Оріхівського районного відділення ДВС ГТУЮ в Запорізькій області Татьяненко Ю.В.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заперечувала проти позовних вимог, оскільки вважає, що спірний розрахунок заборгованості з аліментів виконаний вірно.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у позові.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.05.2010 року з позивача було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, на підставі чого 18.05.2010 року був виданий виконавчий лист № 2-571/10.

02.12.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця від 24.04.2015 року накладено арешт на все майно позивача у зв`язку із наявність заборгованості з аліментів.

Згідно до розрахунку заборгованості з аліментів, складеного 01.08.2016 року, заборгованість зі сплати аліментів позивача складається із двох складових:

-перша складова нарахувань проводилася на підставі середнього заробітку працівників регіону і заборгованість з якої станом на 01.08.2016 року склала 6810,30 грн.;

-друга складова нарахувань проводилася на підставі довідки Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 23.10.2015 року, згідно до якої боржник зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 21.03.2012 року та отримав дохід за 2012 рік 541630,00 грн., за 2013 рік 325000,00 грн., за 2014 рік 293115,00 грн., і заборгованість зі сплати аліментів за період 2012-2014 роки склала 284427,39 грн.

Згідно до висновку експерта № 10-8 від 24.02.2017 року, який складений на підставі постанови слідчого СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 23.01.2017 року про призначення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0001294 від 14.11.2016 року, «у зв`язку із тим, що державним виконавцем розрахунок здійснений без вирахування з валового доходу витрат, пов`язаних з підприємницькою діяльністю, заборгованість зі сплати аліментів за період часу з 2012 по 2014 роки в сумі 284427,39 грн. за отриманий дохід фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , встановлена державним виконавцем Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області документально не підтверджується.

Як встановлено ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30.03.2017 року у справі № 323/2781/16 у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Татьяненко Ю.В., державний виконавець у суді першої інстанції не довів належними, допустимими письмовими доказами той факт, що при визначенні вищезазначеного розміру заборгованості боржника з аліментів він вжив всіх можливих заходів для з`ясування суми заробітку (доходу), що належала особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Так, встановлено, що дійсно державним виконавцем у виконавчому провадженні пропонувалось боржнику надати будь-які документи на підтвердження його витрат та сплачених податків та обов`язкових зборів, але боржник подав державному виконавцю пояснення, в яких зазначав, що «він перебуває на спрощеній системі оподаткування, жодної книги витрат не веде, чеки та документи по витратам не збереглися». Однак, якщо боржник не міг надати державному виконавцю будь-яких документів або їх копій на підтвердження своїх витрат та сплати єдиного податку, як ФОП, то це не позбавляло державного виконавця обов`язку з метою здійснення розрахунку заборгованості з аліментів витребувати у Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізької області відносно ОСОБА_3 довідку про наявність (відсутність) в останнього заборгованості по сплаті цього єдиного податку та ставки (щомісячної, квартальної тощо) цього податку у період нарахування вищезазначеної заборгованості, щоб державний виконавець мав можливість самостійно вирахувати суми заробітку (доходу) боржника після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Згідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 01.08.2016 року), розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Аналогічні положення містяться і у Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (ч.3 статті 71).

Згідно до ч.7 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 01.08.2016 року), у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Аналогічні положення містяться і у Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (ч.6 статті 71).

Згідно із п.п. 16 п. 1, п. 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26.02.2016 року № 146, утримання аліментів провадиться з доходів від підприємницької діяльності; утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Сімейне законодавство України розуміє дохід, як загальну економічну категорію кошти в грошовій або натуральній формі, одержані внаслідок підприємницької чи будь-якої іншої діяльності.

При цьому аліменти вираховуються із сум, що належить платнику аліментів, після утримання із заробітку (доходу) податків, тобто після сплати обов`язкових, безумовних платежів.

Згідно до ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 195 Сімейного кодексу України (в редакції станом на 01.08.2016 року), заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, стаття 195 Сімейного кодексу України була викладена в іншій редакції та в частині другій вказаної статті було врегульовано питання визначення заборгованості з аліментів платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Так, згідно до ч.2 ст.195 Сімейного кодексу України (в редакції після 08.07.2017 року), заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

При вирішенні даної справи суд також бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2019 року у справі «Котенко та інші проти України», згідно до пунктів 46-48 якого зазначено, що « ОСОБА_4 стверджував у судах, що виконавча служба не правильно розрахувала його чистий прибуток для того, щоб визначити його заборгованість по аліментах на дитину дитині (див. пункт 6 вище). В обґрунтування своєї скарги він посилався на висновок експерта у призначеній судом експертизі, яким спростовувався розрахунок виконавчої служби (див. пункт 8 вище). Його позов було задоволено судом першої інстанції з посиланням на цю експертизу (див. пункт 9 вище). Тим не менш, апеляційний суд відмовив у задоволенні позову, визнавши, що інформація про доходи Заявника була правомірно отримана виконавчою службою від податкових органів і що Заявник не заперечував проти цієї суми. Суд зазначає, що, як видно з матеріалів справи, Заявник не заперечував проти інформації, отриманої виконавчою службою від податкових органів, оскільки суть його позову була очевидно іншою. Зокрема, він стверджував, що сума, надана податковими органами, не є його чистим прибутком, а відображає його загальні доходи. Однак, апеляційний суд не розглянув основний аргумент Заявника щодо різниці між його чистим прибутком і загальним доходом. Апеляційним судом не було взято до уваги висновок експерта з загальних підстав і повністю відмовлено в задоволенні позову через його необґрунтованість. Ніщо не говорить про те, що суть позиції Заявника була в подальшому переглянута Верховним судом України. За цих обставин Суд вважає, що суть вимоги Заявника не була розглянута національними судами. Звідси випливає, що було допущено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції».

Встановлено, що державним виконавцем спірний розрахунок аліментів здійснювався виключно на підставі довідки Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 23.10.2015 року про валовий дохід боржника, оскільки державним виконавцем було встановлено, що позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 21.03.2012 року та отримав дохід.

Однак у період до 8 липня 2017 року, тобто до набрання чинності Законом України № 2037-VІІІ, аліменти мали враховуватися з доходів від підприємницької діяльності, після утримання з них податків та інших обов`язкових, безумовних платежів (витрат), зокрема витрат на здійснення підприємницької діяльності, тобто з прибутку.

У зв`язку із зазначеним суд вважає, що без встановлення чистого доходу позивача як фізичної особипідприємця неможливо встановити заборгованість платника аліментів з урахуванням його доходів як підприємця, тому спірний розрахунок заборгованості є необґрунтованим.

Вказане також підтверджується і вищевказаним висновком експерта.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування заборгованості зі сплати аліментів задовольнити.

Скасувати заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період 2012-2014 років за отриманий дохід в розмірі 284427,39 грн., яка встановлена згідно розрахунку заборгованості з аліментів від 01.08.2016 року, складеного державним виконавцем Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 12.09.2019 року.

Суддя О.П. Гуцал