Справа № 346/2491/19
Провадження № 2/346/1502/19
01 жовтня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого-судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Гайової Г.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки і піклування - виконавчий комітет П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, про виселення без надання іншого житлового примішення,-
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживають відповідачі, які вселились туди без згоди позивача та не впускають її на подвір`я, чим порушують її право як власника цього майна. У зв`язку з вказаними обставинами у 2016 році позивач звернулась до Коломийського міськрайонного суду з позовом до відповідачів про виселення та зобов`язання не чинити перешкод в користуванні майном. Рішенням суду від 23.04.2018 року цей позов задоволено. Рішення набрало законної сили 22.08.2018 року та на його підставі 04.09.2018 року видано виконавчі листи, на виконання яких відкрито виконавчі провадження. Однак, при примусовому виконанні цього рішення суду головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу ДВС Білейчук О.П. виїздом на місце встановлено, що відповідачі уклали шлюб, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 , яка не зазначена в рішенні суду про виселення. Тому позивач просить виселити з належного їй незавершеного будівництвом житлового будинку малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 01.10.2019 року вона подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить проводити у її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 49).
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ними судових повісток викликів (а. с. 27, 28, 38, 39, 47, 48). Причин своїх неявок відповідачі суду не повідомили, не звернулися із заявами про розгляд справи в їхній відсутності та не подали відзив на позов.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 03.09.2019 року П`ядицький сільський голова ОТГ надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.40).
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 і ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу 01.10.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків.
Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 23.04.2018 року, яке набрало законної сили, позивач є власником незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1361 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договорів дарування, посвідчених 16.02.2016 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорцем В.М. та зареєстрованих в реєстрі за № 230 та № 231. Вказаним рішенням виселено відповідачів та їх малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із зазначеного житлового будинку та зобов`язано відповідачів не чинити позивачу перешкод в користуванні належними їй будинком та земельною ділянкою (а. с. 7-9).
Судом встановлено, що на виконання вказаного рішення суду 04.09.2018 року видано виконавчі листи №346/5289/16-ц, згідно з якими відкрито виконавчі провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з постановами про повернення виконавчого документа стягувачу, винесених 07.05.2019 року головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Білейчук О.П. у ВП № 57227859 та № 57228681, виконавчі листи № 346/5289/16-ц від 04.09.2018 року повернуто стягувачу, оскільки встановлено, що в будинку також проживає малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не зазначена у виконавчих листах, що є підставою для їх повернення без виконання (а. с. 11, 12).
Згідно з актовим записом про шлюб № 38, складеним Коломийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 29.09.2018 року, вказаного дня зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (а.с. 14).
Відповідно до даних актового запису про народження № 4, складеного вказаним відділом ДРАЦС 16.01.2019 року, відповідачі є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).
Актом державного виконавця від 05.04.2019 року встановлено, що в спірному будинку також проживає малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якої відсутнє рішення суду про виселення (а. с. 13).
Згідно з висновком органу опіки та піклування, виконавчого комітету П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району від 02.09.2019 року комісія з питань захисту прав дитини вважає, що залишення малолітньої ОСОБА_4 , 2018 року народження, в спірному будинку суперечитиме ст. 9 Конвенції про права дитини, оскільки ст. 3 цієї Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 02.09.2019 року під час обстеження умов проживання сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на час такого обстеження ОСОБА_9 разом зі своїми дітьми відсутня за вказаною адресою, що стверджується відповідним актом обстеження (а. с. 41 -43).
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 3 ст. 98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім`ї, які проживають разом з ним, зобов`язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Стаття 109 ЖК України вказує, що виселення із жилих приміщень допускається з підстав, встановлених законом та в судовому порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
У відповідності до п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.
На підставі досліджених доказів та наведених законодавчих положень суд приходить до висновку, що відповідачі мають статус тимчасових мешканців, оскільки місце їхнього проживання не зареєстроване в спірному будинку на час винесення даного рішення. Крім того, вони не належить до членів сім`ї власника цього житла відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України.
Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 768,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 200 грн., що стверджується відповідними квитанціями (а.с.1, 17).
Відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів слід присудити на користь позивача вказані судові витрати.
На підставі наведеного, ч. 4 ст. 29, ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. 98, 109, 116 ЖК України, та, керуючись ст. 141, ч.2 ст. 247, ст. ст. 263 - 265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
Виселити малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки АДРЕСА_2 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок сплаченого судового збору, та 2 100 (дві тисячі сто) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Сокирянським РС УМВС України в Чернівецькій області 16.06.2015 року, місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки АДРЕСА_2 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок сплаченого судового збору, та 2 100 (дві тисячі сто) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 10 жовтня 2019 року.
Суддя Калинюк О. П.