Справа №280/285/18 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 59 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

13 березня 2019 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Коломієць О.С., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про захист прав споживача

в с т а н о в и в:

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 12.03.2019 р. визначений склад суду: Коломієць О.С. - головуючий суддя, судді - Миніч Т.І., Павицька Т.М.

Дослідивши матеріали справи, суддя Коломієць О.С. вбачає підстави для самовідводу з огляду на наступне.

В провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебуває на розгляді справа №240/5887/18 за позовом ОСОБА_1 до голови Житомирського апеляційного суду ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Коломієць О.С., що свідчить про наявність спору та конфлікту інтересів.

Відповідно до пункту 5 частини першої ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до частини 2 статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, з метою уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді щодо вирішення даного спору, заяву про самовідвід слід задовольнити, справу передати на повторний розподіл відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяву судді Коломієць О.С. про самовідвід.

Передати справу на повторний автоматизований розподіл відповідно до положень статті 33 ЦПК України.

Суддя: