Справа № 362/734/19
Провадження № 2/362/1420/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

при секретарі - Чорній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши їм в користування житлові кімнати площею 10.90 кв.м та 17.10 кв.м, а інші допоміжні приміщення - кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридори - залишити у спільному користуванні співвласників.

В обґрунтування позову зазначено, що спірна квартира є об`єктом спільної часткової власності сторін в рівних частках. Натомість відповідач не дозволяє позивачам користуватися даною квартирою, що обумовило їх звернення до суду.

Від відповідача 23.05.2019 року надійшов відзив, згідно якого останній заперечив наявність спору між сторонами щодо порядку користування квартирою, оскільки позивач ОСОБА_1 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з власної ініціативи, а позивач ОСОБА_2 проживає у своїй кімнаті, яка була за домовленістю сторін надана їй, як дитині ще з отримання вказаної квартири власність. Крім того, обоє відповідачів мають вільний доступ до квартири так як мають ключі від вхідних дверей. У зв`язку з викладеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

10.07.2019 року від позивачів надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вони стверджують, що підставою звернення до суду є протиправні дії відповідача, який створив неможливі умови, щоб мати і донька не проживали у квартирі і саме його негативна поведінка, яка виражалася у постійних сварках під час яких останній принижував, ображав та неодноразово піднімав руку на дружину і доньку, було причиною звернення з заявами до Васильківського відділу поліції. Таким чином, звернення позивачів до суду з позовом про встановлення порядку користування житловим приміщенням пов`язане з порушенням та невизнанням їхнього права на проживання в квартирі, 2 АДРЕСА_2 3 якої належить їм на праві спільної часткової власності.

За наслідками підготовчого провадження позивачі 10.10.2019 року уточнили позовні вимоги та остаточно просили: виділити їм в користування житлові кімнати площею 10.90 кв.м та 17.10 кв.м, а інші допоміжні приміщення - кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридори - залишити у спільному користуванні співвласників. Окрім того, позивачі не заперечували проти користування відповідачем балконом через кімнату 1-6., площею 17,10 кв.м.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про слухання справи без їх участі, уточнені позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач та його представник до суду не з`явилися, від останньої надійшла заява про слухання справи без її участі.

Дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Квартира за адресою: АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , - є об`єктом спільної часткової власності сторін в рівних частках, а саме: 1/3 належить ОСОБА_2 , 1/3 - ОСОБА_1 та 1/3 ОСОБА_3 .

Згідно даних технічного паспорту спірна квартира складається з трьох окремих кімнат загальною житловою площею 40.30 кв.м. (10.90 кв.м., 12,30 кв.м., 17,10 кв.м.) та інших приміщень - кухня, ванна кімната, вбиральня, два коридори і балкон.

У вказаній квартирі сторони проживали разом, під час перебування у шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 17.11.2017 року. Після розірвання шлюбу відповідач створив такі умови проживання, що позивачі змушені були покинути своє житло та проживати окремо. Протиправна поведінка відповідача ОСОБА_3 по відношенню до позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується багаторазовими зверненнями останніх до поліції у зв`язку з насильством в сім`ї зі сторони відповідача.

На теперішній час позивачі бажають повернутися проживати у квартиру і хочуть щоб їм були виділені у користування житлові кімнати, а інші приміщення залишилися у спільному загальному користуванні.

За таких обставин між сторонами вбачається спір, щодо порядку користування спільним майном, який регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

На підставі ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 361 ЦК України передбачено право співвласника самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, між співвласниками квартири не досягнуто згоди щодо порядку користування квартирою, належною їм на праві спільної часткової власності.

Беручи до уваги, що позивачі мають рівне з відповідачем право на користування спірною квартирою, то вимога про встановлення порядку користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Тож, враховуючи обставини спірних правовідносин, з метою врегулювання спору між сторонами доцільним є виділення в окреме користування кожному із сторін окремої житлової кімнати для врегулювання спору між ними щодо користування спірною квартирою, а інші приміщення залишити в їх спільному користуванні. Беручи до уваги план розташування житлових кімнат у спірній квартирі, то відповідачу необхідно виділити у його окреме користування житлову кімнату 1-8, площею 12.30 кв.м., а позивачам - кімнати 1-5, площею 10.90 кв.м. та 1-6, площею 17.10 кв.м. У такому випадку, даний порядок користування житловим приміщенням буде найбільш доцільним і відповідатиме частці кожного в праві власності на спірну квартиру.

Інші приміщення спірної квартири: кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридори необхідно залишити у спільному користуванні співвласників, щоб забезпечити рівність прав та законних інтересів сторін та інших членів сім`ї, які мають право користування спірною квартирою. Окрім цього, відповідачу слід надати право користування балконом через кімнату 1-6, площею 17,10 кв.м.

За таких обставин позов підлягає повному задоволенню.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.5, 10-13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням - задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , її співвласниками наступним чином:

1) виділити у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлові кімнати площею 10.90 кв.м. і 17.10 кв.м.;

2) виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 12,30 кв.м.;

3) інші приміщення квартири (кухня, ванна кімната, вбиральня, коридори і балкон) залишити у спільному користуванні співвласників.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якості відшкодування судових витрат 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Ковбель