Справа № 140/302/18
Провадження №2/140/32/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2019 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Затишняка А.О.

учасників справи: представника відповідача - ОСОБА_3.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу № 140/302/18 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» про визнання недійсними окремих частин кредитного договору.

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018 року позивач ТОВ «Менеджмент інвестицій» звернулись до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 13.01.2017 року між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту № 2010-17/СК, згідно якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання та платності. Термін повернення кредиту до 10 лютого 2017 року.

30.08.2018 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ТОВ «Менеджмент інвестицій» про визнання недійсними окремих частин кредитного договору, мотивуючи тим, що умови договору є несправедливими, на його думку ТОВ «Менеджмент інвестицій» встановили непропорційно велику суму компенсації, у разі не виконання зобов`язань за договором. Просить визнати недійсним пенкт 8.3 Договору споживчого кредиту №2010-17/СК від 13.01.2017 року.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» Лозовська З. В.в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов ТОВ «Менеджмент інвестицій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту не визнає, зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Менеджмент інвестицій» про визнання недійсними окремих частин кредитного договору просить задовільнити в повному обсязі.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 січня 2017 року між ТОВ ««Менеджмент інвестицій» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2010-17/СК, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 3000,00 гривень; термін повернення кредиту та сплати відсотків до 10.02.2017; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,5% в день від суми заборгованості (а.с. 6-8).

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору споживчого кредиту з 04.03.2017 по 30.04.2017 відсоткова ставка становить 0,01 % в день, що складає 3,66 % річних від суми заборгованості.

Згідно п.8.3 Договору у разі порушення строків повернення кредиту відповідач зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 2 процента від суми кредиту за кожний день порушення починаючи з наступного дня за днем повернення кредиту. Починаючи з третього дня штраф встановлюється у розмірі 2,98%.

Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормою ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до п. 1.1. Договору кредитор надає, а позичальник отримує грошові кошти в розмірі, зазначеному в п. 1.2. Договору, на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання та платності, позичальник зобов`язується повернути грошові кошти кредитору на умовах, що передбачені цим Договором.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору.

Порядок укладення договорів про надання споживчих кредитів та захист прав споживачів під час їх укладення передбачено Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (надалі по тексту - Правила).

Станом на 11.01.2018 року прострочена заборгованість відповідача становить 25741,58 гривень, яка складається з:

- заборгованість по кредиту 3 000,00 (три тисячі гривень 00 копійок) гривень;

- заборгованість по відсоткам 1 305,00 (одна тисяча триста п`ять гривень 00 копійок) гривень;

- заборгованість по простроченим відсоткам 5 507,40 (п`ять тисяч п`ятсот сім гривень 40 копійок) гривень;

- заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 15 633,20 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять три гривні 20 копійок) гривень.

- 3% річних від простроченої суми 295,98 (двісті дев`яносто п`ять гривень 98 копійок) гривні (а.с.3).

За вимогами зустрічного позову ОСОБА_1 посилається на те, що умови пункту 8.3. Договору споживчого кредиту №2010-17/СК від 13.01.2017 року є несправедливими та встановлено непропорційно велику суму компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції), у разі не виконання зобов`язань за договором. Вважає, що розмір пені - 730 % річних, визначений у п. 8.3 Кредитного договору, перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Проте вказані доводи позивача за зустрічним позовом суд не може прийняти до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі, зокрема, про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються, зокрема, сума кредиту та детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В укладеному між сторонами кредитному договорі, який складається із договору, загальних умов кредитування, додаткових угод та графіків погашення кредиту, чітко визначені умови кредитування, зокрема, розмір наданого кредиту, строк, на який він наданий, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов`язки позикодавця і позичальника, відповідальність сторін тощо.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем за зустрічним позовом ТОВ «Менеджмент інвестицій» при укладенні договору споживчого кредиту №2010-17/СК від 13.01.2017 року було надано повну, достовірну та детальну інформацію про сукупну вартість кредиту відповідно до умов кредитного договору.

Крім того, відповідно до пунктів 5.7 договору споживчого кредиту ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що він чітко усвідомлює всі умови цього договору та не перебуває під впливом помилки чи обману та вважає умови договору вигідними для себе.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами.

Проте, позивач за зустрічним позовом правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного договору споживчого кредиту протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договорів не скористався. Питання про розірвання договору споживчого кредиту позичальник не порушував, виконував та визнавав умови договору.

За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а отже ОСОБА_1 обставин на які він посилається у зустрічному позові не довів.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведення експертизи.

Сума сплаченого позивачем ТОВ «Менеджмент інвестицій» судового збору становить 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 копійокзгідно квитанції (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 3, 6, 203, 215, 229, 230, 525, 526, 625, 626, 627, 628, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 4, 12, 76, 77, 81, 89, 110, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» (ідентифікаційний код юридичної особи 36295902) заборгованість за Договором споживчого кредиту № 2010-17/СК від 13.01.2017 року у розмірі 25 741,58 (двадцять п`ять тисяч сімсот сорок одна гривня 58 копійок) гривень та складається з таких сум:

Заборгованість по кредиту 3 000,00 (три тисячі гривень 00 копійок) гривень;

Заборгованість по відсоткам 1 305,00 (одна тисяча триста п`ять гривень 00 копійок) гривень;

Заборгованість по простроченим відсоткам 5 507,40 (п`ять тисяч п`ятсот сім гривень 40 копійок) гривень;

Заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 15 633,20 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять три гривні 20 копійок) гривень.

3% річних від простроченої суми 295,98 (двісті дев`яносто п`ять гривень 98 копійок) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» (ідентифікаційний код юридичної особи 36295902) судовий збір у розмірі 1762, 00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» про визнання недійсними окремих частин кредитного договору - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2019 року.

Суддя: С.М. Науменко