Справа № 727/8248/19
Провадження № 2/727/1496/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 р. м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Гомонович Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до відповідача Чернівецької міської ради, в якому просить визнати право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на все належне йому майно. Зазначає, що він своєчасно звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже є таким що прийняв спадщину після смерті свого батька у встановлений законом шестимісячний термін. Позивач вказує, що інших спадкоємців за законом чи заповітом немає.

Позивач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 , звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про права на спадщину за законом на нерухоме майно, яке належало померлому ОСОБА_4 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 . 19 липня 2019 року приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Н.В. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, де зазначила що спадкоємцем не надані документи, що підтверджують права власності на спадкове майно. Щодо надання документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, то позивач не має такої можливості, оскільки оригінал вказаних документів втрачено, а в нього залишилася тільки копія свідоцтва про право власності від 04.10.1996 року.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого права та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02 серпня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Надії Василівни (м. АДРЕСА_2 8) копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

07.10.2019 року від представника позивача - адвоката Герегової Н.І. надійшла заява відповідно до якої вона просить розглядати справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Від Чернівецької міської ради надійшла заява згідно якої представник відповідача просить провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача, проти позову не заперечує, просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть виданого 03.01.2019 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області серії 1-МИ №199978, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.9).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до ідентифікаційної картки громадянина Греції НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином Греції, його батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 (а.с.66-68).

21.02.2019 року Слонецький ОСОБА_10 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Надії Василівни з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48).

Згідно довідки від 14.03.2019 року КЖРЕП 5 від 14.03.2019 року, яка видна ОСОБА_11 , вбачається, що його батько ОСОБА_4 постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою АДРЕСА_3 (а.с.49).

Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. від 19.07.2019 року ОСОБА_12 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надані документи, що підтверджують права власності на спадкове майно (а.с.10).

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерстваюстиції Українивід 22.02.2012року,№ 296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат».

За приписами п.п. 4.14, 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012, № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, зокрема склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Виходячи з викладеного, у випадку не надання спадкоємцем документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, це є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Встановлено, що згідно довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 15.03.2019 № 530, яка надана ОСОБА_6 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до наявних реєстрових книг та архівної справи, зареєстровано за померлим ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності від 04.10.1996 року, виданого представництвом Фонду державного майна України в м.Чернівці, розпорядження № 20617 та внесено в книгу за № 59, сторінка 14, дата реєстрації 28.11.1996 року (а.с. 14).

Згідно довідки КЖРЕП №5 від 25.07.2019 року №2411 виданої щодо квартири АДРЕСА_1 власника ОСОБА_4 вбачається, що у вказаній квартирі ніхто не зареєстрований (а.с.15).

Як вбачається з копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 вказаний технічний паспорт виготовлений на ім`я ОСОБА_4 . Згідно характеристики квартири, за вказаною адресою, складається із двох кімнат, загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 39,40 кв.м. (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , від 04 жовтня 1996 року № 20617, власником є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 12).

На час набуття права власності спадкодавцем на квартиру діяли норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду (далі-приватизація) -це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Така приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 кв.м на сім`ю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) цим громадянам, що мешкають у них або перебувають на обліку тих, хто потребує поліпшення житлових умов. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Отже, право власності у ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 виникло право приватної власності на вказану квартиру з 04.10.1996 року.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Таким чином судом достовірно встановлено, що спадкодавець дійсно був власником зазначеної вище квартири, а тому вона входить до складу спадщини.

Враховуючи, що позивач реалізував своє право на прийняття спадщини звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи, позовні вимоги ОСОБА_13 суд вважає обґрунтованими.

Зі змісту ст.ст.15, 16ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року «Просудову практику у справах про спадкування» зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачем такий спосіб захисту свого порушеного права як визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права позивача, а тому може бути застосований судом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,12,13,76-82,89,95,247,258-259,264,265,273,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за Слонецьким ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 07.10.2019 року.

Суддя Л.І. Кодрян