Справа № 526/1468/18
Провадження № 2/526/39/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 вересня 2019 року

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.

з участю секретаря - Широколави О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім.Довженка" до Лютеньської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

У серпні 2018 року позивач ТОВ "Агрофірма "ім.Довженка" звернувся до суду з позовом до Лютеньської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Просив визначити додатковоий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 терміном на три місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року витребувано у приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В. матеріали спадкової справи відносно померлої ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 22 грудня 2018 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_1 .

12 квітня 2019 року позивач надав заяву про зміну підстав позову, в якій зазначив, що в первісному позові представник позивача вказав, що необізнаність уповноважених осіб про наявність заповіту після померлої ОСОБА_2 , є поважною причиною для поновлення строку на прийняття спадщини. Однак, не було зазначено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріусом після відкриття спадщини за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа, але як вбачається з її матеріалів, нотаріусом не вчинялося жодних передбачених законодавством дій, необхідних для розшуку чи виклику спадкоємців за заповітом, що позбавило позивача можливості у встановлений строк звернутися із заявою про прийняття спадщини.

24.06.2019 року ОСОБА_1 надала відзив на заяву про зміну підставпозову, в якому заперечувала проти неї, вказавши, що заповіт перебував у ВП ім.Шевченка, керівництво про існування заповіту знало і заяву про прийняття спадщини не подано через халатність дирекції даного підприємства, що не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Лютеньської сільської ради у судове засідання не з`явився, просили розглянути справу без участі представника сільської ради.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила.

Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України про обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів, тощо.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис 27.12.2016 року №58, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.12.2016 року .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що законом належатиме їй на день смерті, заповіла сільгосппідприємству ВП ім.Довженка, що підтверджується копією заповіту від 09.12.2016 року.

Згідно протоколу №14 від 25.12.2008 року, СТОВ ім.Шевченка с.Лютенька Гадяцького району приєднано до ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка», а відповідно до Статуту ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка», який затверджено загальними зборами учасників від 13.06.2018 року, Товариство є правонаступником СТОВ «ім.Шевченка».

Юрисконсульт ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка» Лубенець В.Ю. в доповідній записці на ім`я генерального директора товариства повідомив, що після проведеної 20.06.2018 року інвентаризації наявних у ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка» документів, які зберігаються в архіві підприємства та підлягають знищенню у зв`язку із закінченням термінів їх зберігання було виявлено папки з документами СТОВ ім.Шевченка. Громадяни, які постійно проживали у будинку ветеранів, який знаходився на повному забезпеченні СТОВ «ім.Шевченка» заповідали все своє майно товариству. Серед зазначених громадян ОСОБА_2 .

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №668319 від 27.10.2002 року, ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2,930 гектарів , розташована на території Лютеньської сільської ради.

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копії матеріалів спадкової справи №84/2017 року з`ясовано, що після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Антоновою Т.В. заведено спадкову справу .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , голова Лютеньської сільської ради та ОСОБА_4 , секретар Лютеньської сільської ради, пояснили, що будинок ветеранів дійсно знаходився на на повному забезпеченні СТОВ «ім.Шевченка». Особи, які проживали в даному будинку ветеранів, як правило, складали заповіт на все належне їм майно на користь СТОВ "ім.Шевченка" і зазначені заповіти знаходилися в розпорядженні адміністрації будинку ветеранів. В ході ліквідації будинку ветеранів документи централізовано не передавались керівництву агрофірми, тому про їх існування дійсно могло бути невідомо. Про наявність спадкоємиці ОСОБА_1 сільській раді не було відомо, так як вона не відвідувала ОСОБА_2 та не здійснювала за нею догляд та її поховання.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 272 ЦК України про надання додаткового строк удля подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, втому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17.

Встановивши, що керівництво ТОВ "Агрофірма "ім.Довженка" було необізнаним про наявність заповіту, залишеного ОСОБА_2 на користь товариства, суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважною .

Таким чином, на підставі викладеного та досліджених доказів, суд дійшов до висновку, що причини, на які посилається позивач щодо пропущення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 є поважними, пов`язані з об`єктивними обставинами, тому у суду є підстави визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці, початок перебігу якого вираховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 81, 175, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

вирішив :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім.Довженка" до Лютеньської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім.Довженка" додатковий строк для прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , тривалістю три місяці, початок перебігу якого вираховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.10.2019 року.

Суддя: С. А. Киричок