"10" жовтня 2019 р. Справа № 363/4266/19
УХВАЛА

10 жовтня 2019 року суддя Вишгородський районний суд Київської області Чірков Г.Є. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним.

Позов обґрунтовано тим, що 24 березня 2019 року з вини ОСОБА_3 , який керував автомобілем JEEP Compass сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю позивачки Mercedes-Benz завдано збитків на суму 639 409 грн. 38 коп.. 25 квітня 2019 року позивачка звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення цієї матеріальної шкоди та витрат за оренду автомобіля на суму 594 936 грн. 86 коп. Крім того 02 травня 2019 року у вказаній справі накладено арешт на Ѕ частину квартири, що належить відповідачу ОСОБА_3 Незважаючи на наявність судового спору про відшкодування матеріального збитку, завданого в ДТП, ОСОБА_3 вчиняються дії, спрямовані на уникнення відповідальності за завдану шкоду шляхом відчуження власного майна. Так, 31 травня 2019 року ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу автомобіля BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 Вважають, що вказаний договір купівлі-продажу є фіктивним, спрямованим на уникнення відповідачем від відповідальності за завдану шкоду.

В поданій заяві про забезпечення позову представник позивача просить накласти арешт на автомобіль BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 (легковий універсал В, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN ) НОМЕР_2 , об`єм двинула 2993 куб.м.), що належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3 ), оскільки існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 травня 2019 року у вказаній вище справі забезпечено позов шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири, що належить відповідачу ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може на будь-якій стадії розгляду справи забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зважаючи на наведені норми, враховуючи характер позову, вагомість поданих доказів при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Крім того, суд має враховувати, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача.

З огляду на характер спору між сторонами, підстави позову, зміст висунутих позовних вимог, вагомість поданих доказів, мотиви викладені в заяві про забезпечення позову, суд вважає, що сам факт продажу автомобіля відповідачем (до якого висунуто вимоги про відшкодування шкоди в іншій судовій справі і накладено арешт на Ѕ частину квартири) і оскарження такого правочину в цьому позові з підстав фіктивності є недостатнім обґрунтуванням для накладення арешту й висновку про ґрунтовність припущень ускладнення виконання рішення суду.

При цьому при розгляді в Солом`янському районному суді м. Києва справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, арешт накладено тільки на Ѕ частину квартири, коли арешт на спірний автомобіль не накладено.

В заяві не наведено ґрунтовних посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження ОСОБА_4 автомобіля на користь третіх осіб.

Таким чином достатніх підстав для задоволення цієї заяви не встановлено, а тому в її задоволенні слід відмови.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя