Справа № 727/1005/19
Провадження № 2/727/584/19
Р І Ш Е Н Н Я

(заочно)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю: секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, місце проживання АДРЕСА_4), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, місце проживання: АДРЕСА_5 про захист права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що він, його дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є власниками квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,10 кв.м., що належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину по закону. В даній квартирі зареєстровані та проживають він, його дружина ОСОБА_5, діти ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також зареєстровані: зять ОСОБА_3, громадянин Сірійської Арабської Республіки, його діти: громадяни України ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 та зять ОСОБА_4, громадянин Туніської Республіки з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 була видана тимчасова посвідка на постійне проживання з терміном дії безстроково, а ОСОБА_4, 10.10.2013 року посвідка на тимчасове проживання в Україні з терміном дії до 10.10.2014 року. Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у спірному житлі за згодою усіх співвласників 03.07.2009 року, а ОСОБА_4 з 22.10.2013 року в якості членів сім'ї. Відповідачі не проживають в спірному житлі з січня 2017 року, участі в утриманні житла не приймають, їх речей не має. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 04.02.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 279 ч. 2 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві просив позов задовольнити не заперечував у випадку неявки відповідачів проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили, відзив на позов від відповідачів до суду не поступив.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є власниками квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,10 кв.м., що належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с.9) та свідоцтва про право на спадщину по закону (а.с.10).

Згідно копії паспорта громадянина України, позивач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_6 (а.с.8).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають позивач ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_5, діти ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також зареєстровані: зять ОСОБА_3, громадянин Сірійської Арабської Республіки, його діти: громадяни України ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 та зять ОСОБА_4, громадянин Туніської Республіки з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Відповідачу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 була видана тимчасова посвідка на постійне проживання з терміном дії безстроково (а.с.17-19), а відповідачу ОСОБА_4, видана була 10.10.2013 року посвідка на постійне тимчасове проживання з терміном дії безстроково в Україні з терміном дії до 10.10.2014 року (а.с.14-16).

Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у спірному житлі за згодою усіх співвласників 03.07.2009 року, а ОСОБА_4 з 22.10.2013 року в якості члена сім'ї.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають в спірному житлі з січня 2017 року, що підтверджується актом №924 від 09.11.2018 року та актом №31 від 17.01.2018 року (а.с.12-13).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом також встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, не проживають за адресою реєстрації:в квартирі АДРЕСА_1, з часу реєстрації - понад один рік, належних відповідачам речей не має, комунальні послуги не сплачують.

Відповідач ОСОБА_4 після закінчення 10.10.2014 року терміну дії посвідки на тимчасове проживання виїхав на постійне проживання до Туніської Республіки, де постійно проживає та постійно працює головним інженером Міністерства техніки та територіального планування в м.Бежа (а.с.15-16).

Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 є особами, які втратили право на користування спірним житлом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 317, 379, 391, 391, 405 ЦК України; ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 274-279, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати громадянина Сірійської Арабської Республіки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 та громадянина Туніської Республіки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, такими що втратили право користування житловим приміщенням АДРЕСА_2.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22.02.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.