Справа № 286/1481/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Білоусенко І. В.

з секретарем Максимець О. В.,

розглянувши в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання таким, що втратили право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

08.05.2019 року позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Мотивуючи тим, що він є власником вказаного житлового будинку, відповідачі зареєстровані в ньому, однак фактично не проживають. Вважає, що відповідачі втратили право користування будинком. Відповідачі вибули в інший населений пункт, наявність реєстрації відповідача в будинку порушує його права, та перешкоджає вільно користуватися власністю.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона і її дочка дійсно вже більше 6 років на проживають у вказаному господарстві, проживають в інших населених пунктах, однак вважає, що позивач повинен їх прописати за їхнім місцем проживання.

Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Словечанської сільської ради №323 від 15.02.2019 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області №324 від 15.02.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані в частині домоволодіння, яка належить ОСОБА_1 , але фактично, на протязі шести років, не проживають за вказаною адресою.

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 виконкому Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 08.05.2019 року, який складений в складі членів комісії, ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 не проживають в будинку ОСОБА_1 більше п`яти років, їх особистих речей в будинку не має, участі в утриманні будинку не приймають.

Відповідно до довідки від 19.02.2019 року №858, громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Півецького старостинського округу Ржищівської територіальної громади Київської області №18-02-04-39 від 11.02.2019 року, громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_3 .

Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб, а також розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.

Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За ст.317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Суд вважає, що реєстрація відповідача в будинку, який належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.

Оскільки відповідачі не проживають у вказаному будинку протягом тривалого часу, їх необхідно визнати такими, що втратили право на користування цим житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місце проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судови витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 81,263-265,272,273,280-285,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в рівних частках по 384,2 грн. з кожної.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Білоусенко