Номер провадження 2/754/2094/19
Справа №754/3058/17
07 лютого 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді - Галась І.А.
при секретарі - Дмитрієвій А.А.
у відсутності сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про примусове виселення,
Представник Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про примусове виселення.
28.11.2016 року Відповідачу було направлено повідомлення-вимогу, вих. №2201, з вимогою погасити заборгованість по орендній платі та звільнити орендоване приміщення, але Відповідачем дана вимога проігнорована, заборгованість не погашено, приміщення не звільнено. Згідно виписки руху коштів по рахунку з 01.11.2015 року по 01.03.2017 року, останню проплату Відповідач вніс 30.08.2016 року.
На підставі викладеного, представник позивача ПАТ «Укргазпромбанк» просить суд примусово виселити ОСОБА_1 з орендованого приміщення та судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.20).
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року (а.с.37-40) позов Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про примусове виселення задоволено. Виселено ОСОБА_1 з орендованого приміщення - квартири АДРЕСА_2. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року, Відповідач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просив переглянути заочне рішення від 05 вересня 2017 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про примусове виселення.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року прийнято до розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 вересня 2017 року. Призначено заяву до розгляду (а.с.49).
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 вересня 2017 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про примусове виселення задоволено. Заочне рішення від 05 вересня 2017 року справі за позовом ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про примусове виселення скасовано. Призначено справу до розгляду. (а.с.95-96).
Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до вимог ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи.
Поштова кореспонденція, надіслана відповідачу в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання».
Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
Судом встановлено, що 23 листопада 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» (надалі - Орендодавець) та ОСОБА_1 (надалі - Орендар) уклали Договір оренди (а.с.4-5).
Згідно п.1.1. Договору оренди - за цим Договором ОРЕНДОДАВЕЦЬ зобов'язується передати ОРЕНДАРЕВІ у строкове платне користування, а саме - в оренду, приміщення, а саме, трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3, яка має загальну площу - 95 кв.м., житлову площу 53,9 кв.м. та належить Орендодавцю на праві власності (надалі іменується Приміщення), а ОРЕНДАР зобов'язується прийняти від ОРЕНДОДАВЦЯ Приміщення у строкове платне користування, а саме - в оренду, і сплачувати ОРЕНДОДАВЦЕВІ плату за оренду Приміщення в порядку, строки і розмірі, визначених цим Договором.
У відповідності до Акту приймання-передачі приміщень до Договору оренди від 23 листопада 2015 року, ПАТ «Укргазпромбанк» передав ОСОБА_1 приміщення, а саме: трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4, яка має загальну площу 95 кв.м., житлову площу 53,9 кв.м. (а.с.7).
Згідно п.1.2. Договору оренди - приміщення передається Орендареві для проживання його та його членів сім'ї. Використання приміщення для інших цілей забороняється.
Згідно п.2.2. Договору оренди - Орендодавець має право власності на Приміщення згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 29.01.2014 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за №165.
Згідно п.2.3. Договору оренди - на дату підписання цього Договору, обумовленні в ньому терміни і умови, а також сам факт укладання цього Договору, не суперечать законодавству України.
Згідно п.3.3. Договору оренди - після закінчення строку оренди, Орендар зобов'язаний протягом 3 днів звільнити приміщення та передати його Орендодавцеві, в тому ж стані що отримувалось в оренду.
Згідно п.3.1. Договору оренди - Приміщення передається в оренду Орендарю на 12 календарних місяців. Вказане у цьому Договорі Приміщення, Орендодавець зобов'язаний передати Орендарю протягом 5 робочих днів з дати укладання цього Договору. Строк оренди починається з моменту передачі Приміщення Орендарю на підставі підписаного сторонами Акту прийому-передачі приміщення.
Згідно п.4.1. Договору оренди - розмір щомісячної орендної плати за користування Приміщенням становить 3000,00 грн. з ПДВ.
Згідно п.4.3. Договору оренди - орендна плата, в розмірі встановленому положеннями цього Договору перераховується Орендарем не пізніше 30 числа поточного місяця на підставі цього Договору, кожного звітного місяця, в якому послуги з оренди будуть отриманні.
Згідно п.4.5. Договору оренди - у випадку несвоєчасної оплати за оренду, Орендар оплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожний день прострочки.
Згідно п.4.6. Договору оренди - крім орендної плати Орендар бере на себе всі витрати пов'язані з утриманням орендованого приміщення. Під витратами на утримання приміщення (квартири) сторони Договору розуміють оплату всіх комунальних платежів (світло, вода, електроенергія, газ, утримання будинку та прибудинкової території, тощо). Орендар зобов'язується щомісячно 30 числа кожного місяця надавати Орендодавцю підтвердження проведення оплати на утримання квартири (копії фіскальних чеків про оплату, копії оплачених квитанцій, тощо).
Згідно п.5.2. Договору оренди - у випадку несплати витрат за утримання квартири Орендар сплачує Орендодавцю штраф у сумі 1500,00 грн. за кожен місяць несплати витрат.
01 березня 2016 року між Орендодавцем: Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» та Орендарем: ОСОБА_1 - укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди від 23.11.2015 року, за якою сторони домовились внести зміни до Договору таким чином: п.1.1. Викласти п.4.1. Договору у новій редакції: «4.1. Розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням становить 3 000,00 гривень без ПДВ» (а.с.6).
Згідно представленої позивачем виписки по руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 з 01.11.2015 року по 01.03.2017 року по оренді майна вбачається, що відповідач ОСОБА_1 останню сплату орендної плати вніс 30 серпня 2016 року.
Отже, судом встановлено що відповідач ОСОБА_1 прийняті на себе зобов'язання за Договором оренди належним чином не виконав.
Відповідно до п. 7.3 Договору оренди орендодавець має право вимагати дострокового розірвання цього договору у випадках коли орендар затримує оплату оренди на термін більше ніж 30 днів.
Згідно п.8.1. Договору оренди - після закінчення терміну оренди або після дострокового розірвання цього Договору з якої-небудь причини, Орендар зобов'язується покинути Приміщення, забрати все своє особисте майно і передати приміщення Орендодавцеві в справному стані з врахуванням природного зносу.
28 листопада 2016 року ПАТ «Украгазпромбанк» надіслав на адресу Відповідаяа ОСОБА_1 повідомлення-вимогу (вих. №2201), з вимогою в десятиденний термін з дня отримання цього повідомлення здійснити погашення заборгованості за Договором оренди та добровільно звільнити орендоване приміщення (а.с.9).
Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном ст.391 ЦК України.
Згідно ст.ст. 525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України та ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (ч.ч. 1 та 3 ст. 815 ЦК України.
Ч.1 ст.762 ЦК передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму.
Договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази, що визначено п. 1 ч. 2 ст. 825 ЦК України.
При цьому наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці (ч. 3 ст. 825 ЦК України).
Правові наслідки розірвання договору найму житла визначені ст. 826 ЦК України, відповідно до якої у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.
Виходячи з аналізу зазначених норм закону, а також зважаючи на порушення відповідачем вимог Договору оренди житлового приміщення щодо сплати орендної плати, що є підставою для розірвання такого договору на вимогу Орендодавця, дотримання позивачами порядку попередження Орендаря про розірвання договору, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.
Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім як на підстави для розірвання договору оренди житлового приміщення, оскільки такі підтверджуються належними і допустимими доказами. Крім того, такі не спростовані відповідачем, хоча останній мав таку можливість.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні
Вирішуючи питання розподілу судових витрат та зважаючи на задоволення позову, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, покладає такі на відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.825, ст.826, ч.1 ст.319, ст. 391 ЦК України,
Позов Публічного Акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про примусове виселення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з орендованого приміщення - квартири АДРЕСА_1
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: