Справа № 444/398/19 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2512/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 червня 2019 року, постановлене у складі головуючого судді Мікули В.Є., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з указаним позовом до відповідача ОСОБА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що 24.01.2017 року вона з відповідачем у Червоноградському міському відділі реєстрації актів цивільного стану зареєстрували шлюб. За час спільного життя у них народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач в даний час проживає окремо, матеріально дитині не допомагає, не цікавиться її розвитком, життям родини. Хоча відповідач офіційно не працює, однак їздить на заробітки в Польщу і кошти витрачає на себе, а тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 04 червня 2019 року позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину, а саме, доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 13.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначено, що розмір аліментів стягуваний в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі - 768 грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач ОСОБА_1 оскаржив таке в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення не відповідає нормам матеріального права.

В обґрунтуванням вимог покликається на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, визначений розмір аліментів в сумі 1700 грн. 00 коп. сплачувати не зможе, оскільки на даний час ніде не працює, через сімейні негаразди з 2018 року страждає на психічні розлади, тому знадиться на стаціонарному лікуванні у психоневрологічному відділенні № 32 м. Червоноград. Проживає разом з матір`ю, та братом, який є інвалідом ІІ групи з дитинства та який потребує постійного догляду. У зв`язку з нестачею коштів змушений їздити на заробітки та допомагати матері і братові. Неодноразово намагався з позивачем домовитись про добровільну сплату аліментів, однак спроби були невдалими.

Враховуючи наведене просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким стягувати із ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Позивач подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу відхилити а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається рішення суду по справі з ціною позову, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами ( у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

В той же час, ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався лише частково.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вирішуючи спір і задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував той факт, що відповідач офіційно не працює, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи необхідний розмір аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив із матеріального стану відповідача і позивача, та врахував ту обставину, що відповідач є працездатним, а тому може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. При цьому суд першої інстанції за розрахункову величину брав мінімальний розмір заробітної плати.

Проте з правильністю та обґрунтованістю висновків суду першої інстанції колегія суддів погоджується лише частково, з огляду на наступне.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем 24.01.2017 року в Червоноградському міському відділі реєстрації актів цивільного стану зареєстрували шлюб.

За час спільного життя у них народилась одна дитина - донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із наданих суду першої інстанції пояснень встановлено, що дитина проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Платник аліментів є здоровим, інвалідності не має, офіційно не працює, майна у власності не має, інших дітей, а також непрацездатних осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати, не має, є у молодому віці, а також є працездатним, а відтак в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом першої інстанції вірно враховано, що ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1 626 гривень, з 1 липня - 1 699 гривень, з 1 грудня - 1 779 гривень.

Судом першої інстанції також вірно враховано і те, що згідно роз`яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, однак при визначенні розміру аліментів застосуванню підлягають норми, які визначають розмір аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, а також вимоги ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення а рішення суду першої інстанції підлягає зміні із зменшенням розміру аліментів на дитину, визначених судом із 1700 грн. 00 коп. до 1000 грн. 00 коп., що відповідатиме інтересам дитини, є необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме з 13.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. При цьому колегія суддів враховує те, що визначаючи розмір аліментів на рівні прожиткового мінімуму, що відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, визначеному в ч. 2 ст. 182 СК України, суд першої інстанції не врахував, що аліменти в такому розмірі можуть бути визначені в разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, проте, з урахуванням того факту, що відповідач офіційно не працевлаштований, такі обставини судом не встановлені, відповідним доказами не підтверджені.

У разі отримання відповідачем іншого прибутку позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Батьки несуть рівну відповідальність за виховання дітей. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку, в тому числі право на харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів ОСОБА_1 , у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду, викладені у рішенні не в повній мірі відповідають обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну рішення суду першої інстанції, а саме в частині розміру стягуваних аліментів, зменшивши розмір стягуваних із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1700 грн. 00 коп. до 1000 грн. 00 коп. щомісячно. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даної постанови складено 23 вересня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 червня 2019 року змінити, зменшивши розмір стягуваних із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , ІПН судом не встановлено)в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , ІПН - НОМЕР_2 ) аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.) до 1000 грн. 00 коп. (одна тисяча грн. 00 коп.) щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.