Справа № 589/1150/19
Провадження № 2/589/1170/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шосткинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту належності померлій особі на праві власності майна та визнання права власності на відповідні частки домоволодіння в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Воронізької селищної ради Шосткинського району про встановлення факту належності на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 на вищевказаний житловий будинок по 1/2 частині кожному. На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який доводився позивачам чоловіком та батьком відповідно. Після померлого ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно зокрема одноповерховий житловий будинок із допоміжними господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказане домоволодіння ОСОБА_3 успадкував за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка успадкувала його після померлого чоловіка ОСОБА_4 , але спадкових прав на спірний будинок на оформила. Наразі відповідачі не можуть оформити спадкових прав на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на вищевказане майно.

У судове засідання позивачі не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність та зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі.

Представник третьої особи Шосткинської районної державної нотаріальної контори до суду не з`явився, про час, дату, місце слухання справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наданих доказів судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 10), який був чоловіком ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 .

На день смерті ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дружиною, ОСОБА_5 , сином ОСОБА_3 , невісткою ОСОБА_1 . Вказане підтверджується довідкою від 24.08.2018 № 947, що видана виконкомом Воронізької селищної ради (а.с. 18).

Вказаний будинок разом із господарськими будівлями і спорудами згідно довідки виконавчого комітету Воронізької сільської ради №947 від 14 серпня 2018 року належить ОСОБА_4 (а.с.18).

З технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 розташований одноповерховий житловий будинок позначений на схематичному плані літ. «А-1» з допоміжними господарськими спорудами у вигляді житлової прибудови літ. «А-11», веранди літ. «а», 2 ганків літ. «кр», «кр 1», 2 сараїв літ. «Б», «В», літньої кухні літ. «Г», 2 навісів літ. «Д», «Ж», погребу літ. «Пг», вбиральні «У», свердловини «Св», огорожі «№1-3». Рік збудування будинку 1967 (а.с. 14-15).

Спадкоємицею після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 була його дружина ОСОБА_5 , дана обставина зазначена в постанові Шосткинської райдержнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 січня 2019 року. (а.с.22)

Згідно довідки виконавчого комітету Воронізької селищної ради Шосткинського району від 10 серпня 2018 року будинок та господарські споруди знаходяться на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,15 га, що була передана у приватну власність ОСОБА_5 згідно рішення 20 сесії 21 скликання від 02 квітня 1994 року. (а.с.17)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 . (а.с.11)

Разом з померлою на день її смерті по АДРЕСА_1 згідно даних виконавчого комітету Воронезької селищної ради були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.19)

Спадкоємцем після померлої ОСОБА_5 був її син ОСОБА_3 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових справ. Дана обставина відображена в постанові Шосткинської райдержнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 січня 2019 року. (а.с.22)

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.12)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 померлий ОСОБА_3 був чоловіком позивача ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 є сином померлого ОСОБА_3 .

Разом з тим, в нотаріальному порядку позивачам було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно після померлого ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно.

Відповідно до законодавства колишнього СРСР, чинного на момент побудови будинку, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31 січня 1966 року (наказ втратив чинність 13.12.1995), реєстрації підлягали лише індивідуальні будинки та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР.

Як зазначено в пункті 6 зазначеної Інструкції, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам і селищам міського типу, але не приєднані до них. Пунктом 20 Інструкції було визначено порядок реєстрації у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу, зокрема: при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам.

Отже, законодавством, що діяло на час побудови будинку (1967 рік) не було передбачено реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації. І належним доказом, що підтверджує право власності ОСОБА_4 на будинок з господарськими будівлями є запис в погосподарській книзі.

На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 за життя належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент смерті ОСОБА_4 спадкові правовідносини регулювалися Цивільним кодексом Української РСР 1963 року.

Згідно із ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 524), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого та дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на час смерті чоловіка проживала разом з ним та після його смерті залишилась проживати в будинку, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Отже, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину, після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , але за життя не встигла оформити своїх спадкових прав.

На дату смерті ОСОБА_5 спадкові правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1, ч.5 ст. 1268, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

За таких обставин ОСОБА_3 є спадкоємцем після померлої матері ОСОБА_5 , оскільки проживав разом з нею та після її смерті залишився проживати в спірному будинку.

Позивачі, в свою чергу є спадкоємцями, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , які спадщину прийняли за тих самих обставин, що і попередній спадкоємець, але не мають змоги оформити спадкових справ в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують як єдині спадкоємеці за законом на визнання за ними права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 .

Разом з тим, судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачам відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно.

Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку .

Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У даному випадку у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ними свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке їх право має бути захищено в судовому порядку.

На підставі викладеного, проаналізувавши норми чинного законодавства, досліджені докази та встановлені у справі обставини, а також враховуючи, що відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку за необхідне захистити право позивача шляхом його визнання та встановлення факту, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 факт права власності на одноповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з допоміжними господарськими спорудами у вигляді житлової прибудови, веранди, 2 ганків, 2 сараїв, літньої кухні, 2 навісів, погребу, вбиральні, свердловини, огорожі.

Встановити за померлою 29 липня 2008 року факт права власності на одноповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з допоміжними господарськими спорудами у вигляді житлової прибудови, веранди, 2 ганків, 2 сараїв, літньої кухні, 2 навісів, погребу, вбиральні, свердловини, огорожі.

Встановити за померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_3 факт права власності на одноповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 позначений на схематичному плані літ. «А-1» з допоміжними господарськими спорудами у вигляді житлової прибудови, веранди, 2 ганків, 2 сараїв, літньої кухні, 2 навісів, погребу, вбиральні, свердловини, огорожі.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині кожному на одноповерховий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з допоміжними господарськими спорудами у вигляді житлової прибудови, веранди, 2 ганків, 2 сараїв, літньої кухні, 2 навісів, погребу, вбиральні, свердловини, огорожі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко