РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/18940/17

Провадження № 22-ц/4815/1085/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк",

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" - адвоката Панас В.П. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року, ухваленого в складі судді Тимощука О.Я., повний текст складений 29 травня 2019 року, у справі № 569/18940/17,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 23 липня 2008 року було укладено кредитний договір № 41/08/К-МБ-04, відповідно до якого банк відкрив позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію, з лімітом 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч доларів США 00 центів) доларів США на строк/термін з 23 липня 2008 року по 22 липня 2013 року або по день визначений в п. 1.6 або в п. 3.3.11. цього договору, із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 14,5% річних.

23 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника по кредитному договору №41/08/К-МБ-04 від 23 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) було укладено договір поруки.

У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником зобов`язань щодо своєчасного й повного погашення заборгованості, утворилась заборгованість станом на 06.11.2017 року, яка складається з - прострочена заборгованість за відсотками 23174,53 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 815438,07 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 501726,33 грн., а всього: 23174,53 доларів США та 1317164,40 грн.

Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти в сумі: 23174,53 доларів США, 1317164,40 грн. та судові витрати у сумі 29181,08 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що після спливу визначеного договором строку кредитування, кредитний договір припинив свою дію, тому позивач втратив можливість нараховувати та стягувати з відповідача проценти за користування кредитними коштами. А відтак і стягувати пеню за несвоєчасну сплату процентів.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, мотивовану тим, що судом першої інстанції при вирішенні спору порушені норми матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені докази та обставини справи, що мають значення для справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що договірні відносини з банком позичальником та поручителем тривають, кредитний договір та договір поруки не розірвані, не оскаржені та не змінені, а тому позивач не позбавлений права на отримання відсотків та штрафних санкцій.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване, просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Статтею 352ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в повній мірі таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що між між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 23 липня 2008 року було укладено кредитний договір № 41/08/К-МБ-04, відповідно до якого банк відкрив позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію, з лімітом 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч доларів США 00 центів) доларів США на строк/термін з 23 липня 2008 року по 22 липня 2013 року або по день визначений в п. 1.6 або в п. 3.3.11. цього договору, із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 14,5% річних.

На виконання зобов`язань ОСОБА_1 по кредитному договору № 41/08/К-МБ-04 від 23 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 23 липня 2008 року, згідно якого поручитель зобов`язався відповідати у повному обсязі за невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

22 грудня 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до ОСОБА_1 з претензією щодо дострокового погашення заборгованості, згідно якої кредитор вимагав від позичальника в 10-ти денний строк від дати отримання претензії сплатити Банку суму заборгованості за простроченими та поточними нарахуваннями по кредиту, процентам та штрафним санкціям (а.с.58,61).

Одночасно, з претензією про повернення заборгованості по кредиту банк звернувся до ОСОБА_2 (а.с. 44,45).

Згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 06.11.2017 року сума заборгованості позичальника перед банком становить 23174,53 доларів США простроченої заборгованості по процентах за користування кредитними коштами за період з 31.12.2010 по 06.11.2017, а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту 815438,07 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 501726,33 грн., а всього: 23174,53 доларів США та 1317164,40 грн. пені.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року позовні вимоги ПАТ АБ Укргазбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором із солідарних боржників та звернення стягнення на заставлене майно задоволено. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ Укргазбанк грошові кошти в сумі: сума кредиту, що стягується достроково 18083,43 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту 12940,87 доларів США; прострочена заборгованість по процентах 2474,84 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 35 842,00 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 3 489,58 грн., штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки 19027,50 грн.; а всього: 33499,14 доларів США та 58359,08 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №41/08/І-МБ-04 від 23 липня 2008 року (гараж (літ. Г-1) загальною площею 306,3 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу (ВВС №530309), посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. 05 квітня 2004 року за реєстровим №2007, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 квітня 2004 року за реєстраційним №4001045) та на інше майно відповідачів в межах суми позовних вимог та судові витрати по справі, а саме сплачене державне мито в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120,00 грн.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 15 березня 2018 року у справі № 2/2487/11 заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року в частині задоволенняпозовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором із солідарних боржників та звернення стягнення на заставлене майно скасовано. У задоволенні позову до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 41/08/К-МБ-04 від 23 липня 2008 року відмовлено. У решті рішення суду залишити без змін.

Зазначені обставини в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту, тобто стягнення як кредитних коштів так і процентів за користування кредитом, строк повернення якого не наступив, АБ «УКРГАЗБАНК" змінив умови, порядок і строк виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №41/08/К-МБ-04 від 23.07.2008 року.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ АБ «Укргазбанк» пред`явивши претензію про дострокове повернення кредиту в силу приписів ст. 611 ЦК України змінило терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором укладеним з відповідачем. Сам кредитний договір припинив свою дію 31 грудня 2010 року. Оскільки строк дії кредитного договору та договору поруки закінчився, то у кредитора відсутні підстави для нарахування та стягнення відсотків та пені.

З зазначеним висновком колегія суддів погоджується.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Також, суд першої інстанції вірно встановив, що умовами кредитного договору №41/08/К-МБ-04 від 23.07.2008р., зокрема п. 3.2.5 сторони визначили, що Банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укргазбанк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, і тому твердження ПАТ «Укргазбанк» в апеляційній скарзі щодо дійсності кредитного договору та договору поруки в даний момент, є помилковим, і таким, що не ґрунтується на законі.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Отже, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, прийшов до вірного висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Крім того, договором поруки, укладеним між сторонами встановлено порядок припинення поруки, зокрема пунктом 5.2 визначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Проте з даним позовом до поручителя позивач звернувся 11.12.2017 року, тобто зі спливом шестимісячного строку визначеного пунктом 5.2 договору поруки .

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" - адвоката Панас В.П. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2019 року.

Головуючий :

Судді :