Справа № 188/1172/19
Провадження № 2/188/492/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Олійник В.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( представник ОСОБА_2 ) до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача , в якому викладає фактичні обставини справи , правове обгрунтування та зазначає про наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 04 січня 2019 року, актовий запис № 2.

Ще за життя, а точніше 12.05.2009 ОСОБА_4 склала заповіт, який було посвідчено того ж дня секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідно до цього заповіту ОСОБА_4 усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті заповіла у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 порівну.

Після смерті спадкодавця, 28 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 нотаріально посвідчила заяву, відповідно до якої відмовилася від прийняття спадщини після ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 .

На момент відкриття спадщини ( момент смерті спадкодавця ) ОСОБА_4 , належало, серед іншого, домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок та господарчі споруди були збудовані ще в 1975 році. З невідомих причин на вказаний вище житловий будинок та господарські будівлі не збереглося правовстановлюючих документів, хоча будівництво здійснювалося на підставі свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP, виданого на підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради від 28 лютого 1973 року № 4.

Спадкоємців першої черги після смерті спадкодавця немає.

Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом .

05 .082019 року державний нотаріус Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області видала позивачеві свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 гектарів, розташовану по АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0227 гектарів, розташовану по АДРЕСА_1 , передану для ведення особистого селянського господарства, які належали спадкодавцю ОСОБА_4 .

Того ж дня, тобто 05.08.2019 державний нотаріус Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок .

Підтвердженням того, що спадкодавець є належним власником зазначеного домоволодіння є свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP, видане на підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради від 28 лютого 1973 року № 4 та довідка № 26 від 07.08.2019 виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, відповідно до якої житловий будинок по АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги № 7, об`єкта погосподарського обліку № 0610-1 належить ОСОБА_4 .

З метою визначення ринкової вартості зазначеного вище домоволодіння Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю «Земля і право».

Відповідно до висновків про оцінку майна: житлового будинку літ.А загальною площею 42,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ринкова вартість вказаного нерухомого майна станом момент оцінки складає 27 649,00 грн. (двадцять сім тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 00 копійок)

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує нормами ст.. 328 , 398 ,та 1216 ЦК України .

Право власності позивача не визнається представниками органів місцевого самоврядування, а, оскільки, він, шляхом звернення до нотаріуса та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії використав можливі заходи досудового врегулювання спору, тому змушений звертатися до суду з цим позовом.

Заходи забезпечення доказів та позову до подання позовної заяви не вживалися.

Іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав до суду позивач не подавав.

Судові витрати на час подачі цього позову складають 768,40 гривень - сума сплаченого судового збору.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1 , яке раніше належало спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок літера «А», загальною площею приміщень 42,9 кв.м., житлова площа 28,3 кв.м. та прибудову «а», літню кухню «Б», прибудову «б», сарай «В», погріб «пд.В», сарай «Г», ворота з хвірткою №1, огорожа № 2,3, трубчатий колодязь №4.

В судове засідання сторони не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивач позов підтримує , відповідач позов визнає .

В зв"язку з цим , суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_4 .

12.05.2019 р. ОСОБА_4 склала заповіт на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( позивача ) , в якому зробив заповідальне розпорядження на усе майно , де б воно не знаходилося та з чого б воно складалося .

В своїй заяві на ім"я приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бойко Л.І. відмовляється від своєї частки у спадщині після смерті ОСОБА_4

Свідоцтвом про право на спадщину за законом державного нотаріуса Петропавлівської ДНК зазначається від 05.08.2019 р. , що спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 ( позивач ) і за ним визнається право власності на земельну ділянку площею 02500 га , яка розташована по АДРЕСА_1 . Кадастровий номер :06:001:0502.

Аналогічним документом від 05.08.2019 р. за ОСОБА_1 визнається право власності за заповітом на земельну ділянку площею 0.0227 га , яка розташована по АДРЕСА_2 . Кадастровий номер :06:001:0503 .

В постанові державний нотаріус нотаріус від 05.08.2019 р. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на успадковуваний житловий будинок , який розташований в АДРЕСА_2 в зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно .

Копією свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР підтверджується той факт , що забудовником житлового будинку в АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 . Забудова здійснюється на земельній ділянці площею 0.05 га на підставі загальних зборів колгоспу « 40 років Жовтня» .

Копією технічного паспорта виданого ФОП ОСОБА_5 на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок АДРЕСА_1 зазначається , що замовником технічної документації на вказаний будинок є ОСОБА_4 .

Іншою довідкою КП " Павлоградське БТІ " зазначається , що право власності на спірний будинок не зареєстровано.

В довідці Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. ( вих. № 26 ) зазначається , що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_4 згідно по господарської книги № 7 , об`єкта по господарського обліку № 0610-1 .

Приймаючи рішення про задоволення позову суд керується наступними нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.. 41 Конституції України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Отже , через відсутність правовстановлюючого документа на спірний будинок позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на його успадковування , який належав за життя її батькові і це є об`єктивною обставиною та позбавляє її, як спадкоємця, можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може , суд , посилаючись на вимоги ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України вважає , що є достатні підстави для поновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Як зазначалося вище ,при зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч. 3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обов"язкову частку у спадщині, не встановлено ( дружина спадкодавця відмовилася від своєї частки у спадщині ) .

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутність осіб, які б мали право на обов"язкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України , шляхом визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надав достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтував свій позов.

Щодо правової позиції відповідача , який визнає позов .

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України , у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 206 , 247, 265 ЦПК України, ст.ст.328,1225,1241 , 1268 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( представник ОСОБА_2 ) до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1 , яке раніше належало спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок літера «А», загальною площею приміщень 42,9 кв.м., житлова площа 28,3 кв.м. та прибудову «а», літню кухню «Б», прибудову «б», сарай «В», погріб «пд.В», сарай «Г», ворота х хвірткою №1, огорожа № 2,3, трубчатий колодязь №4.

У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М. П. Полубан