Справа № 308/5746/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 вересня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

за участі секретаря судових засідань Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати; після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Позовну заяву обґрунтовує тим, 15 червня 2013 року між нею та ОСОБА_2 , був укладений шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Руськомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за відповідним записом № 05. Після укладення шлюбу вона змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_4 . Зазначає, що від цього шлюбу у них є малолітня дитина - донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, стверджує, що спільне подружнє життя не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами та інтересами. З огляду на це в них постійно виникали і виникають непорозуміння та конфліктні ситуації. зазначає, що, починаючи з листопада 2013 року вони не підтримують шлюбних відносин, кожен з них живе самостійним життям, та що спільне господарство також не ведеться.За таких обставин, вважає, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. Зауважує, що спорів стосовно місця проживання дитини та поділу майна не має. Дитина постійно проживає з позивачем і Відповідач не заперечує щодо цього.

На підставі вищенаведеного просить суд просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач чи її представник не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило, на підтвердження або спростування вимог позивача доказів до суду не подано. Окрім того інформація щодо справи часу та місця розгляду справи розміщена на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку з повторною неявкою відповідача у судові засідання 09.09.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справ відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , від 15 червня 2013 року, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 червня 2009 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 05.

Копією свідоцтва про народження, підтверджено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що між сторонами, як подружжям, втрачено взаєморозуміння, у них відсутні спільні інтереси та немає бажання на подальше спільне життя. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу.

Оскільки сторони не змогли зберегти сім`ю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача, так і відповідача, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

В позовній заяві позивач, крім іншого, просив суд після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.06.2013 року, слідує, що позивач мала до одруження прізвище « ОСОБА_3 ».

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що ця позовна вимога також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 273, 280, 282, 283, 288, 289 354, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , укладений 15 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 05 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Ужгородський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір