Провадження 2/357/1347/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області за правилами спрощенного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. При цьому посилається на наступні обставини.

Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 з 09.11.2002 року по 14.05.2018 рік.

Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

04.07.2008 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду було призначено аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2008 року, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що оскільки прожитковий мінімум на одну особу, в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року -1 492 грн., з 1 липня 1 559 грн., з 1 грудня - 1 626 грн.; дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року 1 860 грн., з 1 липня 1 944 грн., з 1 грудня 2 027 грн. тому просить суд змінити розмір аліментів з 500,00 грн. щомісячно на 1/4 частину доходу ОСОБА_2, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання Позивач не зявилась, надала до суду клопотання про розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.19).

В судове засідання Відповідач не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.20).

В звязку з тим, що сторони не зявилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 09.11.2002 року виданого Білоцерківським міським управлінням юстиції Київської області, актовий запис №1358 (а.с. 7). 14.05.2008 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №353 розірвано (а.с.8).

Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №100040 від 21.05.2003 року актовий запис №674 (а.с.5).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2008 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік, встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу, в розрахунку на місяць дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року -1 860 грн., з 1 липня 1 944 грн., з 1 грудня - 2 027 грн.

Оскільки дитина проживає разом із матір'ю, відповідач будь-якої участі в її фінансовому забезпеченні не приймає, крім стягнутих аліментів за рішенням суду, позивач просила суд змінити розмір аліментів з 500,00 грн. щомісячно на 1/4 частину доходу ОСОБА_2, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Крім того, статтею 2 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об'єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі за №143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, відсутності відомостей про постійну роботу відповідача позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 82, 83, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, , місце реєстрації: АДРЕСА_2 РНОКПП:НОМЕР_2 згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2008 року, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500,00 грн. щомісячно на 1/4 частину доходу ОСОБА_2, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у новому розмірі проводити з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Одночасно з збільшенням розміру аліментів припинити стягнення аліментів за виконавчим листом №2-3726 2008 рік виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 04 липня 2008 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.03.2019 року.

СуддяОСОБА_4