Справа № 368/375/19
Рішення 2/368/335/19

Іменем України

"03" вересня 2019 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за грошовим зобов`язанням,-

ВСТАНОВИВ:

Позов обгрунтовано тим, що що відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача - АТ КБ « ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 02.04.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач не виконує обов`язків по укладеному кредитному договору у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок від 02.04.2014 року по якому відповідач отримав кредит в розмірі 3500,00 грн. Позивач надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти на погашення заборгованості і виникла заборгованість.

А тому позивач просить стягнути з відповідача забогованість станом на 26.02.2019 року у розмірі 19063,56 грн. за кредитним договором №б/н від 02.04.2014 року, яка складається з:0,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2738,31 заборгованість за простроченим тілом кредиту; 12591,27- нараховано пені за прострочене зобов`язання, 2350,00 грн.- заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплти боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 883,98 грн.- штраф (процентна складова), а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

При укладенні договору сторони керувались ст.634ч.1 ЦК України про договір приєднання.

На підтвердження обставин надано докази розрахунок заборгованості, копії: заяви позичальника, витягу з « Тарифів Банку», витягу з « Умов та Правил надання банківських послуг» , Банківської ліцензії, статуту.

В судове засідання представник позивача не з`явився.

Представник відповідача адвокат Матюшенков Д.В. позов не визнав і пояснив, що «Умови та правила надання банківських послуг» та тарифи банку не є формою договору приєднання згідно ст. 634 ЦК України та не є підставою для нарахування відсотків за користування коштами та нарахування пені та штрафів. Також з вище вказаними умовами та правилами відповідача ніхто не ознайомлював, жодного письмового кредитного договору він не підписував, з позивачем не було досягнуто згоди про розмір кредитного ліміту за платіжною карткою, а тому він не вказав про це в анкеті-заяві. Просив повністю відмовити у позові.

Судом встановлені слідуючі обставини. 02.04.2014 року відповідач підписав анкету-заяву про надання йому платіжної картки кредитка Універсальна без зазначення бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою. Також висловив згоду, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ця анкета-заява також підписана Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою та витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки на які посилається позивач, не містять даних, що сторони обумовили розмір кредиту, і не визнаться відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України передбачено: 1.Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно зі статтею 634 ч.1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України позивач не довів, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, а саме про розмір кредиту , так як не надав суду доказів , що позивач у формулярах або інших стандартних формах встановив істотну умову кредитного договору про розмір кредиту і такими не є розрахунок заборгованості і виписка по рахунку, на які посилається позивач, а тому кредитний договір не є укладеним.

Згідно зі статтею 1054 ч.2 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до матеріалів справи Витяг з Тарифів та Витяг з Умов були надані відповідачу для ознайомлення та він ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин та до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення заборгованості, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція Верховного суду, викладена в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.

Так як позивачем не доведено укладення кредитного договору, то позивач не має права на отримання процентів, пені і штрафу від відповідача.

Тому відмовити в позові щодо кожної з заявлених вимог.

Керуючись ст..ст. 1048, 1054, 549 ч.1, 634 ч.1, 638 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Відмовити в позові повністю щодо кожної з заявлених вимог.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України. Повний текст рішення складено 09.09. 2019 року.

Суддя: В.І. Кириченко