ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/451/19 Номер провадження 22-ц/814/2123/19Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянула у порядку письмового провадження в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 06 червня 2019 року (час ухвалення судового рішення, дата виготовлення повного тексту рішення - не вказані)

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

24 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей.

В поданій позовній заяві посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 2016 року, від шлюбу мають синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу між сторонами проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що син ОСОБА_3 тяжко захворів, у зв`язку з чим неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в денному поліклінічному відділенні за місцем проживання. Після проходження курсу лікування синові рекомендовано ортопедичний режим та оздоровлення у дитячому санаторії. За весь час лікування позивач самостійно несла всі витрати пов`язані з лікуванням сина ОСОБА_3 . Так, на його лікування було витрачено коштів на загальну суму 8 259 грн. 35 коп.

Крім того, позивачем було витрачено кошти на оплату путівки на оздоровлення обох дітей для сина ОСОБА_3 - 1 317 грн. 70 коп., сина ОСОБА_4 - 1 256 грн. 28 коп.

Також, для навчання та виконання домашніх завдань старшому синові ОСОБА_3 позивачем було придбано ноутбук Леново 110-15 з налаштуваннями та програмним наповненням загальною вартістю 9 912 грн. 71 коп., а також було придбано мобільний телефон марки Xiomi Redmi Note 5 Full вартістю 5 848 грн. 00 коп.

У зв`язку з необхідністю дотримання старшим сином ортопедичного режиму, призначеного лікарем, для покращення постави та зручності в навчанні позивач придбала дітям письмовий стіл «Ученик» вартістю 1 470 грн., м`який кут «Лідія» вартістю 8 500 грн.

Також, позивач регулярно оплачує вартість харчування дітей в школі, на що було витрачено кошти в сумі 3 061 грн. 49 коп.

Відповідач оплачувати половину додаткових витрат, що понесла позивач на утримання дітей, у добровільному порядку відмовляється.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3 розмірі 4 129 грн., на оздоровлення дітей - 1 286 грн. 99 коп., на придбання комп`ютера та телефону 7 880 грн. 35 коп., на придбання дитячого столу та дивану 4 985 грн., на харчування в школі 1 530 грн. 75 коп., а також просить стягувати щомісячно з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на утримання дітей періодичними платежами по 500 грн. на кожну дитину.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 6 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 19 821,76 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині розміру стягнутих додаткових витрат, та ухвалити нове рішення, яким стягнути половину додаткових витрат понесених позивачем на лікування сина ОСОБА_3 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що витрати, які понесла позивач на придбання меблів, комп`ютерної техніки, та оплата відпочинку дітей не є додатковими витратами, зумовленими особливими обставинами, в розумінні ст.185 СК України.

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування заперечень, зокрема звертається увага на те, що відповідач жодним чином не надає матеріальну допомогу дітям, не спілкується з ними. Всі витрати на лікування та потреби дітей несе виключно позивач. При цьому, старший син потребує значних витрат на лікування, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - змінити.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що з 02.10.2003 року по 21.04.2016 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матір`ю - позивачкою по справі.

Відповідно до ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 08.11.2016 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя сторони дійшли згоди щодо закриття виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача.

Фактичні обставини, які стосуються стану здоров`я старшого сина, витрат, які понесла позивач на його лікування, а також для поліпшення умов проживання і навчання дітей, відповідач не заперечує.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що витрати, які просить стягнути на свою користь позивач, були зумовлені особливими обставинами, а саме на лікування, оздоровлення та розвитку дітей.

Посилаючись на положення ст.185 СК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості усіх понесених нею витрат в розмірі 19 812,76 грн.

Апеляційний суд в повній мірі не може погодитися з такими висновками, виходячи з таких міркувань.

За змістом положень ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести належними і допустимими доказами ті, обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями статті 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Звертаючись до суду, позивач вказувала як додаткові витрати - витрати на лікування сина ОСОБА_3 в розмірі 4 129 грн., які підтверджені виписками з медичної документації та відповідними товарними чеками (а.с.10,11,14, 15,18,19,20,29), витрати на шкільне харчування дітей - 3 061,49 грн. (а.с.21-25,27), витрати на придбання комп`ютерної техніки - 9 912,71 грн., 5 848 грн. (а.с.26, 30), та витрати на придбання меблів - 8 500 грн., 1 470 грн. (а.с.28).

Додаткові витрати на оплату путівки на оздоровлення дітей у дитячому таборі відпочинку СОК «Спутник» позивачем не доведено належним чином.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що лікування та обстеження дитини - ОСОБА_3 , проведені з урахуванням рекомендації лікаря та були обумовлені особливими обставинами - стан здоров`я дитини.

Інші витрати, понесені позивачкою на утримання дітей, а саме придбання меблів, комп`ютерної техніки, харчування у школі, не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами, у розумінні положень статті 185 СК України, тому позовні вимоги в цій частині позову є безпідставними.

Доводи позивачки про те, що меблі (письмовий стіл та м`який кут) придбані нею у зв`язку з необхідністю дотримання ортопедичного режиму, призначеного лікарем, не доведені позивачем належними, допустимими і достатніми доказами (ст.77, ст78, ст.80 ЦПК України).

За таких обставин рішення суду першої інстанції необхідно змінити, зменшити розмір стягнутої на користь ОСОБА_2 суми додаткових витрат на дітей з 19 812,76 грн. до 4 129 грн.

Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п.2, ст.376 ч.1 п.1,3,4, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 6 червня 2019 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей з 19 812 грн. 76 коп. до 4 129 грн.

В іншій частині рішення Диканського районного суду Полтавської області від 6 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 9.10.2019 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов