Справа № 521/7149/19
Провадження № 2/521/2927/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Товаль Т.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ѕ частини квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ј частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на ѕ частини квартири та просить суд визнати за нею право власності на ѕ частини 2-ох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на частину квартири

АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк вона та її син прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також подання заяви про прийняття спадщини до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 84/2017. Постановою державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса від 13 березня 2019 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки правовстановлюючі документи на квартиру не були надані. В 1967 році їхній сім`ї була надана 2-ох кімнатна квартира АДРЕСА_1 . Вказана квартира знаходиться в будинку, належному ЖБК «Якорь», членом якого був її чоловік ОСОБА_3 В 1982 році вони повністю виплатили пайовий внесок та паєнакопичення в сумі 3998 гривень, що підтверджується довідкою № 82 від 11.03.2019 року, яка була видана на ім`я її чоловіка ОСОБА_3 , але за життя її чоловік не отримав правовстановлюючий документ на квартиру і не зареєстрував право власності. Квартира АДРЕСА_1 ) є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, в якій частки подружжя є рівними, тобто по Ѕ. . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на 1/2 частину кватири. За даних обставин та за відсутності правовстановлюючих документів вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом.

27.05.2019р. до суду із зустрічним позовом звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ј частину квартири та просить суд визнати за ним право власності на ј частину 2-ох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що після смерті його батька ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , у встановлений законом строк він та його матір ОСОБА_1 прийняли спадщину після померлого шляхом сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте звернувшись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майна, оскільки не було надано правовстановлюючі документи на відповідну квартиру. В своєму позові зазначає, що за ним необхідно визнати право власності на ј частину спірної квартири в порядку спадкування за законом, оскільки в 1967р. його батькам було надано відповідну квартиру, та в 1982 р. вони повністю виплатили пайовий внесок за неї, проте його батько за життя не здійснив реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Відповідні обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача за первинним позовом в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач за первинним позовом, який є позивачем за зустрічним позовом в судовому засідання не заперечував проти задоволення первісного позову та свої зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зважаючи на наступне.

Так судом встановлено, що 28.06.1963 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 8)

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , батьками якого являються ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . (а.с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами. (а.с. 15)

Згідно постанови державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Михальової Л.І. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.03.2019р., відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки ними не було надано до нотаріальної контори оригінали документів, що підтверджують право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 . (а.с. 18)

Довідкою № 82 від 11.03.2019р., виданою ЖБК «Якорь», встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та був власником квартири АДРЕСА_1 , являвся членом ЖБК «Якорь», що знаходиться по вул. Гайдара в м. Одесі з 1968 р., пай сплачено повністю 1982 р. ОСОБА_3 (а.с. 10)

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , вбачаються самовільні добудови, а саме балкон площею 3,7 кв.м. (а.с. 32-33)

Листом № 01-10/1102/0 від 14.05.2008р. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради повідомлено, що управління архітектури та містобудування не заперечує проти приватизації квартири без урахування збільшеної площі. (а.с. 14)

Відповідно до довідки від 07.12.2018р., виданої ЖБК «Якорь», ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з 05.02.1968р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19)

Також відповідно до вказаної довідки в квартирі АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані ОСОБА_1 з 15.12.1967р. та ОСОБА_2 з 30.11.1990р. (а.с. 19)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається, зокрема, внаслідок смерті особи.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернуться до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач в передбаченому законом порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину по незалежним від нього причинам, у зв`язку з чим порушуються права позивача.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Відповідно до абз.2 п.8 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» У разі смерті члена житлово - будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Крім того, суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст.60 СК України майно, придбане подружжям в період шлюбу, належить дружині, чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 3 ст.368 ЦК України майно, придбане подружжям під час шлюбу, являється їх спільною сумісною власністю.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 ) є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки в спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно дост. 81 ЦПК України,кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення обох позовів.

Керуючись ст.ст. 15,16, 355, 357, 368, 369, 370, 372, 1216, 1226, 1233, 1268,1269,1274 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ѕ частини квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ѕ частини 2-ох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ј частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частину 2-ох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2019 року.

Суддя І.А.Мазун