ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Чернівці Справа № 717/182/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Одинака О.О.,

секретар: Герман Я.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: фермерське господарство «Вікторія-2»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 від імені Фермерського господарства «Вікторія-2» на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Туржанського В.В., дата виготовлення повного тексту рішення 29 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яку в подальшому було подано у новій редакції (а.с.3-6, 65-68).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 08.10.2017 року біля 22 год. 09 хв. в с. Іванківці Кельменецького району Чернівецької області водій ОСОБА_3 перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем під час виконання трудових обов`язків, керуючи зернозбиральним комбайном «KLAAS Lexion 450», д.р.н. НОМЕР_1 , перетнув осьову суцільну лінію 1.1. горизонтальної дорожньої розмітки, чим порушив п.8.1. ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21150, д.р.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілю було завдано механічних, а водію тілесних пошкоджень.

На підставі наведеного просив позов задовольнити, стягнути на свою користь вартість матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль у розмірі 75 699,95 грн, витрати на придбання лікарських препаратів та медичне обстеження у розмірі 1579,02 грн, завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн, яка полягає в душевних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, що проявилось через сильний головний біль, шум в голові, загальну слабкість, виражену роздратованість після перенесеної травми, а також судові витрати у розмірі 3323 грн, що складаються з витрат на правову допомогу, витрат із залучення спеціаліста та судового збору.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Провадження №22-ц/822/861/19 Категорія 34

Стягнуто з ФГ «Вікторія-2» 75 699,95 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля марки «ВАЗ 21150», д.р.н. НОМЕР_2 , 756,99 грн в рахунок відшкодування витрат, понесених по сплаті судового збору та 2500 грн в рахунок відшкодування витрат на залучення спеціаліста-оцінювача.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ФГ «Вікторія-2» оскаржило рішення суду в частині задоволених вимог, просить його скасувати через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує на те, що позивачем надано звіт, в якому проставлена дата оцінки автомобіля 16.07.2017 року, дата складання звіту 28.07.2017 року, що не може відповідати дійсності, та вказує на те, що такий є неналежним доказом, оскільки ДТП сталося 08.10.2017 року, а тому сума щодо відшкодування шкоди є надуманою та необґрунтованою.

Також наголошує на тому, що позивач під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону відповідає.

Обставини скоєння ДТП, визнання ОСОБА_3 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закриття адміністративної справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ФГ «Вікторія 2», належність зернозбирального комбайну «KLAAS Lexion 450», р.н.з. НОМЕР_1 , ФГ «Вікторія 2» сторонами визнається та не спростовується (а.с.10-15).

Згідно звіту №2017-1058 від 25.10.2017 року про оцінку автомобіля ВАЗ-21150, д.р.н. НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 75 699,95 грн, а вартість відновлювального ремонту склала 80 473,75 грн (а.с.139-147).

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Статтею 1187 ЦК України встановлено особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, а згідно з ч.2 вказаної статті таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана дорожньо-транспортною пригодою з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Стаття 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, при вирішенні позову в оскаржуваній частині, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги про те, що у звіті №2017-1058 про оцінку автомобіля містяться розбіжності в датах проведення самої оцінки та складання звіту не приймаються до уваги, оскільки окрім вказаного звіту №2017-1058 від 28.07.2017 року, який міститься (а.с.17-25), в матеріалах справи також наявний звіт №2017-1058 від 25.10.2017 року (а.с.139-147), договір про проведення оцінки вартості майна №Д-2017-1058 від 17.10.2017 року, укладений між СПД ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.118), та протокол огляду ТЗ від 21.10.2016 року, що свідчать про відповідність звіту №2017-1058 від 25.10.2017 року, який судом першої інстанції був оцінений поряд з іншими доказами. У свою ж чергу, стороною відповідача не спростовано вказаний звіт.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач ОСОБА_1 на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, не підтверджується матеріалами справи. Клопотань перед судом про витребування такого доказу у зв`язку із складнощами в його отриманні представник відповідача не порушувала.

Крім того, з постанов Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05.03.2018 року у справах №717/1263/17 та №717/1269/17 встановлено, що в діях ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору, могли перебувати в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, а відтак, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 від імені Фермерського господарства «Вікторія-2» залишити без задоволення.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту, в порядку визначеному ст.389 ЦПК України.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, О.О. Одинак/