Справа №203/192/19
Провадження №2/0203/517/2019
09.10.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-представниці позивача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» про визнання іпотечних договорів припиненими, скасування рішень та записів,
1. 16 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «АКТАБАНК», КП «Бюро державної реєстрації» про визнання іпотечних договорів припиненими, скасування рішень та записів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПАТ «АКТАБАНК», з одного боку, та ТОВ «АРЕАЛ», ТОВ «БАРСІК І КО», з другого боку були укладені кредитні договори, на забезпечення яких між ОСОБА_2 та ПАТ «АКТАБАНК» були укладені договори іпотеки. Предметами іпотеки стали домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним. Згодом позивач виконав зобов`язання позичальників перед ПАТ «АКТАБАНК» за кредитними договорами і набув право власності на предмети іпотеки. 25.04.2018 та 26.04.2018 ПАТ «АКТАБАНК» звернулося до КП «Бюро державної реєстрації» і, керуючись приписами договорів іпотеки, які припинили свою дію, у позасудовому порядку набуло право власності на предмети іпотеки. Реєстратор не мав права вчиняти такі дії, оскільки іпотекодержателем був позивач, а не ПАТ «АКТАБАНК». Крім того, державний реєстратор при вчиненні реєстраційних дій порушив процедуру такого вчинення (без сплати адміністративного збору у визначеному законом розмірі, а також без дотримання принципу територіальності). Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання договорів іпотеки, укладених з ОСОБА_2 , припиненими, касування рішень державного реєстратора про реєстрацію права на іпотечне майно за ПАТ «АКТАБАНК», а також внесених на підставі цих рішень записів (а.с.а.с. 2 - 9, 77, 80 - 87).
3. 22 травня 2019 року суд за клопотанням позивача забезпечив докази шляхом зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надати суду належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності за ПАТ «АКТАБАНК» на такі об`єкти нерухомості (а.с. 145):
- домоволодіння АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - НОМЕР_1 ; рішення від 25.04.2018 №40815133; запис про право власності - 25888713);
4. 01 серпня 2019 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 218).
5. У судовому засіданні представниця позивача позов підтримала, пояснивши, що між ПАТ «АКТАБАНК», з одного боку, та ТОВ «АРЕАЛ», ТОВ «БАРСІК І КО», з другого боку були укладені кредитні договори, на забезпечення яких між ОСОБА_2 та ПАТ «АКТАБАНК» 09.04.2010 та 14.11.2012 були укладені договори іпотеки. Предметами іпотеки стали домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним. Згодом позивач виконав зобов`язання позичальників перед ПАТ «АКТАБАНК» за кредитними договорами і набув право власності на предмети іпотеки. 25.04.2018 та 26.04.2018 ПАТ «АКТАБАНК» звернулося до КП «Бюро державної реєстрації» і у позасудовому порядку набуло право власності на предмети іпотеки. Реєстратор не мав права вчиняти такі дії, оскільки іпотекодержателем та власником спірного майна був позивач, а не ПАТ «АКТАБАНК». Крім того, державний реєстратор при вчиненні реєстраційних дій порушив процедуру такого вчинення (без сплати адміністративного збору у визначеному законом розмірі, а також без дотримання принципу територіальності).
8. Представники ПАТ «АКТАБАНК», КП «Бюро державної реєстрації» до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
9. Суд, заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
10. Судом встановлено, що 24.12.2009 між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «БАРСІК І КО» було укладено кредитний договір №14-265, за умовами якого останнє отримало кошти в сумі 6 286 520,54 грн.
11. 15 січня 2010 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ПРОМТЕХМАШ» (правонаступником якого є ТОВ «АРЕАЛ») було укладено кредитний договір №01-277/Т, за умовами якого останнє отримало кошти в сумі 2 000 000,00 доларів США.
12. 09 квітня 2010 року на забезпечення виконання ТОВ «БАРСІК І КО» та ТОВ «АРЕАЛ» умов кредитних договорів між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №01-277/Т/11, предметом якого стало домоволодіння АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. і зареєстрований у реєстрі за №1503. У подальшому сторони уклали низку договорів про внесення змін та доповнень до іпотечного договору (а.с.а.с. 26 - 46).
13. 14 листопада 2012 року на забезпечення виконання ТОВ «БАРСІК І КО» та ТОВ «АРЕАЛ» умов кредитних договорів між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №01-277/Т/12, предметом якого стала земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.В. і зареєстрований у реєстрі за №3815. У подальшому сторони уклали низку договорів про внесення змін та доповнень до іпотечного договору (а.с.а.с. 59 - 68).
14. 31 липня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позиваче м було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №01-277/Т/11, згідно з яким 31.07.2014 позивач здійснив погашення зобов`язань ТОВ «БАРСІК І КО» та ТОВ «АРЕАЛ» за кредитними договорами №№14-265, 01-277/Т, набувши статусу нового іпотекодержателя. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.В. і зареєстрований у реєстрі за №2919 (а.с.а.с. 47 - 50).
15. Того ж дня між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №01-277/Т/12, згідно з яким позивач здійснив погашення зобов`язань ТОВ «БАРСІК І КО» та ТОВ «АРЕАЛ» за кредитними договорами №№14-265, 01-277/Т, набувши статусу нового іпотекодержателя. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.В. і зареєстрований у реєстрі за №2920 (а.с.а.с. 69 - 72).
16. 24 листопада 2015 року позивач набув право власності на іпотечне майно (а.с.а.с. 51, 73).
17. 25 квітня 2018 року ПАТ «АКТАБАНК» звернулося до КП «Бюро державної реєстрації», розташованого в м. Києві, і у позасудовому порядку набуло право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - НОМЕР_1 ; рішення від 25.04.2018 №40815133; запис про право власності - 25888713; державний реєстратор - ОСОБА_3 ) (а.с.а.с. 22, 208).
19. Розв`язуючи позов у межах заявлених позовних вимог, суд насамперед виходить з такого.
20. Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
21. Згідно зі статтею 599 ЦК зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
22. Судом встановлено, що позивач, при укладенні договорів договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 31.07.2014 здійснив повне погашення зобов`язань ТОВ «БАРСІК І КО» та ТОВ «АРЕАЛ» за кредитними договорами №№14-265, 01-277/Т, отже зобов`язання за такими договорами, у розумінні приведених норм, припинилися.
23. У відповідності з частиною 2 статті 556 ЦК до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.
24. За правилами, встановленими частиною першою статті 17 Закону України від 05.06.2003 №898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон №898-IV) іпотека припиняється, у тому числі, у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.
25. За матеріалами справи позивач, керуючись приведеними вище нормами, як новий іпотекодержатель 24.11.2015 набув право власності на іпотечне майно.
26. Викладене, безумовно, свідчить про те, що 24.11.2015 з набуттям позивачем права власності на предмети іпотеки іпотечні договори №№01-277/Т/11, 01-277/Т/12 у силу закону припинили свою дію.
27. Розв`язуючи спір у частині скасування записів про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за ПАТ «АКТАБАНК», суд виходить з такого.
28. Частинами першою, другою статті 37 Закону №898-IV визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
29. Зміст приведеної норми свідчить про те, вона запроваджує позасудове право на набуття у власність іпотечного майна. При цьому таким правом користуються винятково іпотекодержателі зазначеного майна.
30. Судом встановлено, що ПАТ «АКТАБАНК», незважаючи на втрату ним 31.07.2014 статусу іпотекодержателя і перехід цього статусу до позивача, звернувся до державного реєстратора саме на підставі приписів статті 37 Закону №898-IV та відповідних положень іпотечних договорів від 09.04.2010 та 14.11.2012. При цьому про укладення договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами ПАТ «АКТАБАНК» державного реєстратора не повідомив.
31. З огляду на викладене, ухвалені державним реєстратором рішення є за своєю суттю нікчемними, отже вчинені на їх підставі записи мають бути скасовані.
32. Позов у частині скасування ухвалених державним реєстратором рішень про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно є безпідставним з огляду на таке.
33. Так, позивачем було проігноровано те, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно єдиним належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права, про що позивач також просив.
34. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року №79543762 (справа №755/9555/18), яка відповідно до статті 263ЦПК підлягає урахуванню судом.
35. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне у цій частині позов відхилити.
36. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача у рівних частках необхідно стягнути компенсацію його судових витрат у сумі 3 073,60 грн. (по 1 536,80 грн.).
37. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати припиненим 24 листопада 2015 року іпотечний договір від 09 квітня 2010 року №01-277/Т/11, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Ганною Василівною, зареєстрований у реєстрі за №1503, укладений між публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та ОСОБА_2 .
Визнати припиненим 24 листопада 2015 року іпотечний договір від 14 листопада 2012 року №01-277/Т/12, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко Ольгою Володимирівною, зареєстрований у реєстрі за №3815, укладений між публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та ОСОБА_2 .
Стягнути з публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат у сумі 1 536,80 грн.
Стягнути з комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат у сумі 1 536,80 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 15 жовтня 2019 року.
Суддя М.О. Католікян