Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Бондар О.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коваль В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Топчинської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новомосковська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Топчинської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новомосковська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 7,710 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ- ДП № 092275 від 09 квітня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 13156.

За життя ОСОБА_4 заповіт не залишала, інші спадкоємці за законом відсутні, спадщина відумерлою не визнана.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину за законом, як спадкоємець четвертої черги прийняла матір позивача - ОСОБА_5 , оскільки на протязі п`яти років життя фактично проживала з нею, здійснювала постійний догляд за нею.

ОСОБА_5 хоча й прийняла спадщину після померлої ОСОБА_4 , та не встигши переоформити спадкове майно на своє ім`я - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина та позивач після її смерті фактично прийняла спадщину.

31 серпня 2018 року позивач звернулась до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 7,710 га, на що отримала відмову, у зв`язку із тим, що не підтверджено факт прийняття спадщини та документи, які підтверджують родинний зв`язок між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Оскільки, ОСОБА_5 фактично проживала з померлою ОСОБА_4 однією сім`єю, вона має право на спадкове майно, як спадкоємець четвертої черги.

У зв`язку із неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлій ОСОБА_4 , позивач звертається до суду та прохає встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , яка залишилася після смерті ОСОБА_4 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 7,710 га.

Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що спадщина, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 26 квітня 2018 року визнана в судовому порядку відумерлою, оскільки померлої були відсутні спадкоємці. Вважає, необґрунтованим посилання позивач про те, що її мати постійно проживала разом з ОСОБА_4 , оскільки на день її смерті вона проживала одна.

Представник третьої особи - Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 8).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_4 була власником земельної ділянки площею 7,710 га, яка належала їй на праві приватної власності, що розташована на території Топчинської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № НОМЕР_3 , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД №13156 09 квітня 2003 року (а. с. 14).

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно довідки № 1050 від 15.11.2010 року виданої Магдалинівським УПСЗН, ОСОБА_5 дійсно доглядала ОСОБА_4 та була одержувачем компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з 17 грудня 2007 року по 17 жовтня 2010 року (а. с. 19).

ОСОБА_6 на протязі 5 років життя ОСОБА_4 матеріально її утримував та проводив поховання за свій рахунок. У веденні домашнього господарства ОСОБА_4 та постійному догляді допомогала мати ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , згідно довідки № 439 від 31 серпня 2017 року виданої виконкомом Топчинської сільської ради (а. с. 17).

Згідно довідки-характеристики та Акту обстеження матеріально-побутових умов виданих Топчинською сільською радою вбачається, що ОСОБА_4 фактично проживала по АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав ОСОБА_8 , який наймав у неї житло (а. с. 82-83).

В судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які пояснили, що ОСОБА_5 постійно допомагала ОСОБА_4 по господарству, піклувалася про неї, отримувала соціальну допомогу, яку витрачала на потреби ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що померла ОСОБА_4 проживала одна у будинку, який знаходиться по сусідству. ОСОБА_5 проживала через два будинки по вулиці, приходила в гості до ОСОБА_4 , допомагала їй, однак ОСОБА_5 постійно проживала разом із своїм чоловіком у своєму будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а. с. 20).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Померла ОСОБА_5 є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 (а. с. 22).

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На день смерті ОСОБА_5 за однією адресою була зареєстрована її донька - ОСОБА_3 , згідно довідки № 6180 (а. с. 24).

У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 31 серпня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 7,710 га, що належала ОСОБА_4 . Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що позивачем не надано документів, які підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 , а також не надано документи, які підтверджують родинний зв`язок ОСОБА_5 з ОСОБА_4 (а. с. 21).

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням, згідно ч. 3 ст. 1277 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року визнано відумерлою спадщину, що складається із земельної ділянки площею 7,710 га, яка належала померлій ОСОБА_4 (а. с. 77-78). 22 червня 2018 року за Топчинською сільською радою зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (а. с. 76).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що спадщина, яка залишилася після ОСОБА_4 визнана в судовому порядку відумерлою, доказів, які б підтверджували факт проживання протягом п`яти років до часу відкриття спадщини матері позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не надано, у зв`язку із чим неможливо встановити факт прийняття спадщини на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Виходячи з наведеного суд вважає, що у позивача не виникло право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки суд не може достовірно встановити факт прийняття спадщини матір`ю позивача ОСОБА_5 , за наявності обставин, які були встановлені судом при ухваленні судового рішення щодо визнання спадщини відумерлою, тому суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Топчинської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новомосковська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 вересня 2019 року.

Суддя Т.А.Ковальчук