РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07.10.2019 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова, в складі:

головуючого - судді Ванівського Ю.М.

за участю секретаря судового засідання - Школьнікової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області та Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначено, що 27 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.05.2013 року шлюб було розірвано. Сторони проживають окремо, дитини проживає з позивачкою. За весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Вказує, що орган опіки та піклуванням вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки. Крім того, батько повністю ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально не підтримує.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

В судове засідання позивач не зявився, однак подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник третьої особи, а саме Франківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду клопотання про слухання справи буз їхньої участі, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Третя особа - Жидачівська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування, в судове засідання не зявилася. Однак в матеріалах справи наявна заява про слухання справи без їхнього представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що сторони у справі є батьками дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.05.2013 року у справі №465/2448/13, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

З висновку органу опіки та піклування Жидачівської районної адміністрації від 20.12.2016 року №02-17/2493 про доцільність позбавлення батьківських прав . ОСОБА_2 відносно малолітнього дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 свідомо ухиляється від виконання свої обов`язків відносно доньки, що у відповідності до ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав.

Згідно довідки про склад сімї №54, від 30.01.2017 р., виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, ОСОБА_1 проживає разом з братом - ОСОБА_6 та донькою - ОСОБА_7 .

Згідно довідки від 07.02.2017 року, виданої в.о. начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Лавришин М.М., виконавчого листа, щодо стягнення аліментів ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , на утримання дочки станом на 17.10.2016 року не перебуває.

Крім того, з наявних у матеріалах справи пояснень сусідів позивачки, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_1 виховує дочку самостійно. В свою чергу ОСОБА_5 дитину не відвідує, не підтримує матеріально та не цікавиться нею.

Судом також встановлено, що позивачка одружилася із ОСОБА_11 25.02.2019 року та змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» у п.п. 15, 16 роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В матеріалах справи наявний Висновок органу опіки та піклування Жидачівської районної адміністрації від 20.12.2016 року №02-17/2493 про доцільність позбавлення батьківських прав про доцільність позбавлення батьківських прав . ОСОБА_2 відносно малолітнього дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом приймається до уваги вказаний Висновок, оскільки він складений з повним, всебічним, об`єктивним з`ясуванням обставин справи та відповідає інтересам дитини.

Що заявленої позовної вимоги про стягення аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

у Відповідно до ч. 1-3 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідно ч. 2-4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

На підставі ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.191 СК України , аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище відповідача, а також однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище відповідача, а також однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що слід стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме 08 червня 2017 року, та до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 164 - 166 СК України, ст. ст. 10 - 13, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд - суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області та Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.- задовольнити.

Позбавити батьківських прав Жіваго, ОСОБА_13 (що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме 08 червня 2017 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН - НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ванівський Ю.М.