22-ц/804/2567/19
237/3829/19

Головуючий у 1-й інстанції Ліпчанський С.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року місто Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Попової С.А.,
суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.,
за участю секретаря Тулянкіної М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 01 серпня 2019 року, ухваленого у складі судді Ліпчанського С.М., повний текст рішення складено 01 серпня 2019 року,
по цивільній справі
за заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Максимільянівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області,
про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог
В липні 2019 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання його однією сім`єю із ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Посилався на те, що з 1977 року був зареєстрованим і фактично проживав разом із ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 однією сім`єю як подружжя, що були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника та відноситиме його в сенсі ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України до спадкоємців четвертої черги за законом і, що необхідно заявнику для отримання спадщини після померлої ОСОБА_4 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 01 серпня 2019 року заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , задоволено. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше п`яти років на час відкриття спадщини, а саме з 1977 року по 20.03.2019р ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання з розподілом судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у розгляді справи, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судом першої інстанції: рішення прийнято без її залучення до участі в розгляді справи згідно із вимогами ч. 4 ст. 294 ЦПК України, як заінтересованої особи, що згідно із п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення; виконком Максимільянівської сільської ради не є належною заінтересованою особою; судом використано неналежні докази як от письмові пояснення свідків, не передбачені процесуальним законом; матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_3 проживав із ОСОБА_4 однією сім`єю, зокрема останні п`ять років; доглядом та похованням спадкодавця займалася вона та її син ОСОБА_5 , що у 2017 році оформляв опіку над померлою.

Правом відзиву на апеляційну скаргу позивач, який отримав апеляційну скаргу 10.09.2019 року, не скористався.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Справа розглядається; у відсутність заявника ОСОБА_3 , який обізнаний про дату і час розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 68) з причин, що не визнані апеляційним судом поважними (отримав апеляційну скаргу 10.09.2019р., але не вжив заходів до призначеної дати судового засідання залучити адвоката і сам не прибув до суду з невідомих причин); у відсутність апелянта ОСОБА_1 , від якої надійшла заява про вирішення справи у її відсутність (а.с. 64). Їх неявка відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою до розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_3 з 05.08.1977 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Має склад сім`ї: дружина ОСОБА_4 (а.с. 4, 6).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25).

За довідкою РКП «Мар`їнське БТІ» № 03-2/130 станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 (а.с. 26).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд першої інстанції

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 3 СК України, ст. 315 ЦПК України, вважав наявними підстави для визнання факту спільного проживання однією сім`єю заявника ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше п`яти років на час відкриття спадщини.

Позиція апеляційного суду

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів та норм , що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення (прийняття рішення про права, свободи, інтереси особи, що не була залучена до участі в розгляді справи), порушення норм матеріального права.

У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з прийняттям ухвали про залишення заяви ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , без розгляду, з огляду на виявлення під час розгляду справи ознак спору про право, зважаючи на положення ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

За ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Отже, обов`язком суду при розгляді справи окремого провадження є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Як роз`яснено в п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною 6 статті 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. N 7 судам предписано перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Проте, як з`ясовано, суд не вдався до регламентованих статтею 294 ЦПК України дій з витребування з власної ініціативи необхідних доказів відомостей про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , в результаті чого не було вжито належних заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи із встановленням кола потенційних заінтересованих осіб (в даному випадку спадкоємця ОСОБА_1 ) і сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України їх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що суд за клопотанням заявника витребував лише відомості органу технічної інвентаризації щодо реєстрації права на спадкове нерухоме майно і відомості з органу реєстрації актів цивільного стану щодо смерті спадкодавця.

Втім, і з наданих відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 25) вбачалось, і ця інформація була наявна в розпорядженні суду першої інстанції, що за актовим записом про смерть ОСОБА_4 впродовж строку для прийняття спадщини у березні 2019 року зверталась ОСОБА_1 , щодо залучення якої до участі в розгляді справи суду належало прийняте рішення, але чого не сталося.

У зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають істотне значення для справи, судом прийнято рішення, яке негативним чином впливає на спадкові права й обов`язки ОСОБА_1 , за заявою якої у передбачений законом строк була зареєстрована спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 на підставі заповіту, посвідченого 22.10.2010р. секретарем виконавчого комітету Максимільянівської сільради Мар`їнського району Донецької області, за яким спадкодавець заповідала все своє майно ОСОБА_1 Засвідчена копія заповіту представлена до суду апеляційної інстанції (а.с. 65).

Невитребування відомостей першоджерельного порядку відомостей про наявність/відсутність спадкової справи, наявність/відсутність спадкоємців, заповітів тощо призвели до ухвалення незаконного рішення, яким заінтересовану особу ОСОБА_1 , яка своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у квітні 2019 року та на користь якої спадкодавець заповідав своє майно, було таким чином відсунуто від участі в розгляді справи всупереч ч. 4 ст. 294 ЦПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення згідно із п. 4 ст. 376 ЦПК України.

До того ж, у справі відсутні відомості про будь-яке повідомлення залученого у якості заінтересованої особи виконкому сільської ради про дату, час і місце розгляду справи; судове рішення прийнято очевидно поверхнево з одного судового засідання (а.с. 27) з численними процесуальними порушеннями, що призвело до позбавлення спадкоємця ОСОБА_1 процесуального права прийняти участь в розгляду справи і доводити свої заперечення.

Крім того, колегія суддів віднаходить обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо використання судом неналежних доказів і порушення порядку оцінювання зібраних доказів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, суд ґрунтував доведення факту спільного проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які долучені до справи (а.с. 20-24).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

Разом з тим, незважаючи на клопотання заявника про виклик низки свідків, вказані особи не викликались до суду, не були піддані процедурі попередження про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та приведенню до присяги свідка, чим порушено принцип безпосереднього дослідження доказів і не дотримано вимог, регламентованих ч. 1 ст. 229 ЦПК України. Дані обставини свідчать про усічений характер судового процесу.

Згідно із ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неповного, поверхневого з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема щодо правил доказування, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням ухвали про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , згідно вищенаведеного мотивування.

Керуючись ст.ст. 367, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 377 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 01 серпня 2019 року, скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини, заінтересована особа Виконавчий комітет Максимільянівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, залишити без розгляду.

Роз`яснити право заявника на подання позову на загальних підставах.

Ухвала суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19 вересня 2019 року.

Судді: С.А.Попова

В.М.Барков

Т.І.Биліна