Провадження № 4-с/761/5/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Андрусь С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, заінтересовані особи: Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксана Василівна, ОСОБА_1 (боржник)

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В., в якій з урахуванням додаткових пояснень просило: - поновити строк для подання скарги; - визнати неправомірною дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксани Василівни по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.04.2017р.; визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.04.2017р.; визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.04.2017р.; зобов`язати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксани Василівни, приступити до належного виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по справі №2-7973/11.

Свої вимоги з урахуванням додаткових пояснень, скаржник обгрунтовує тим, що на виконанні у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Вельган О.В. знаходиться виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 19.09.2012р. по справі №2-7973/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (назву було змінено на ПАТ «Сбербанк») суми боргу в розмірі 456 131,50 грн., судовий збір в сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. 27 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Банк вважає дану постанову незаконною, а дії та бездіяльність державного виконавця в процесі виконавчого провадження, - неправомірними.

Так, за змістом постанови державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними. Проте, державний виконавець не зазначив, які саме дії було вжито ним для пошуку майна боржника, та на підставі яких документів він дійшов даного висновку.

З постанови про повернення виконавчого документа вбачається, що дії державного виконавця при примусовому виконанню виконавчого листа були недбалими і недобросовісними, а саме, - державним виконавцем не було виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо наступного: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, а в разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

16 лютого 2017 року по справі № 22-ц/793/462/17 апеляційну скаргу банку було задоволено та постановлено: ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року скасувати. Подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон, заінтересована особа: ПАТ «Сбербанк» задовольнити. Тимчасово обмежити у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України до виконання ним своїх зобов`язань згідно рішень суду.

Однак, жодних фактичних заходів щодо обмеження виїзду ОСОБА_1 , за умов його ухилення від виконання судового рішення, від явок до державного виконавця, у виконавчому провадженні не проведено. Відтак, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови були порушені ст.19, 129 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник зазначив, що обов`язок щодо подання до Адміністрації Державної прикордонної служби завіреної належним чином копії ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань покладається на державного виконавця (лист Міністерства юстиції України від 06.06.2008 року №25-32/507, спільний лист Міністерства юстиції України та Адміністрації ДПС від 27.05.2008 року № 25-32/46, Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5).

Окрім того, скаржник просив звернути увагу, що виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 вже перебували на примусовому виконання в рамках зведеного виконавчого провадженні в підрозділі ДВС в 2015 році; в той же час в 2015 році ОСОБА_1 13 разів виїжджав за межі України, проте інформацію про характер виїзду за межі України, джерела фінансування таких поїздок та їх мету боржник приховує від виконавця. Також, поза увагою державного виконавця залишилось те, що ОСОБА_1 винаймав квартиру, за яку згідно умов Договору оренди від 24.02.2017р. сплачував щомісяця 2 000,00 грн.; 02 червня 2015 року ОСОБА_1 позичив своєму знайомому 6 900 доларів США, які на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкас були стягнуті на користь ОСОБА_1 . Тому, очевидним є приховування ОСОБА_1 наявності грошових коштів від виконання рішень судів по сплаті боргу, приховування коштів від ДВС, тому дії ДВС щодо не застосування до ОСОБА_1 заходів примусу, накладення штрафних санкцій є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що державним виконавцем, при винесенні оскаржуваної постанови, були порушені норми ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. Також у зв`язку із ратифікацією Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" адміністративним судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні. Так в рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Не стягнення на користь Банку грошових коштів, встановлених виконавчим документом (та не проведення Держаним виконавцем обов`язкового комплексу заходів, зроблених ним добросовісно і повно), є порушенням Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8, 41 Конституції України (право власності), ст. 30 Закону України про виконавче провадження.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 21.07.2017р. відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2018р. №01-08-528 в зв`язку з перебуванням судді Малинникова О.Ф. на довготривалому лікуванні, було здійснено повторний автоматичний розподіл справи №761/25082/17, за результатами якого головуючим суддею у вказаній справі призначено ОСОБА_2 , яка своєю ухвалою від 08.06.2018р. прийняла до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. та призначила до розгляду у судовому засіданні.

Представник заявника подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, на задоволенні скарги наполягає в повному обсязі, з підстав, викладених у скарзі.

Заінтересована особа: головний державний виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. в судове засідання не з?явився. Подав до суду заперечення на скаргу, зазначивши, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало зведене виконавче провадження №51048316 про стягнення боргів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» на загальну суму 7 460 921,50 грн., до складу якого входило, зокрема, виконавче провадження №49830277 з примусового виконання виконавчого листа №2-7973/11, що виданий 19.09.2012р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на корись ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» боргу в сумі 457 951,50 грн. 04.05.2017р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У відповідності до положень ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач за рішенням суду - ПАТ «Сбербанк» має право повторно звернутись із заявами про відкриття виконавчих проваджень у межах встановлених строків для пред`явлення виконавчих листів. Так, відповідно до «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» приватним виконавцем Горбач С.Ф. відкрито виконавче провадження №55208726 з примусового виконання виконавчого листа №2-7973/11, що виданий 19.09.2012р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» боргу в сумі 457 951,50 грн. Тобто, стягувач скористався своїм правом повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. Державний виконавець зазначив, що єдиним виявленим майном боржника є автомобіль Toyota Auris, ДНЗ НОМЕР_1 , який протягом всього часу виконання знаходився у розшуку та знаходиться у ньому і на даний час. Щодо невчинення державним виконавцем дій по направлення ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2017р. у справі №22-ц/793/462/17, якою було задоволено подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_1 , до Державної прикордонної служби України для виконання, державний виконавець зазначив, що листом Державної прикордонної служби України від 15.11.2017р. підтверджено факт обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України на підставі ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2017р. у справі №22-ц/793/462/17. Крім того, вказаною ухвалою підтверджено та доведено, що боржник у виконавчому провадженні свідомо ухиляється від виконання рішень судів, що потребувало обмеження його у праві виїзду, оскільки б це сприяло примусовому виконанню, а тому невиконання судових рішень відбувається не з причини бездіяльності державного виконавця, а у зв`язку із ухилення боржника від виконання.

Заінтересована особа: ОСОБА_1 про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином; причини неявки не сповістив.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня (ч.ч. 1,3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (в подальшому по тексту рішення норма Закону України "Про виконавче провадження" буде наведена в цій редакції)).

Відповідно до ч. 1 ст. 18Закону України " Про виконавче провадження ", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 14.01.2016р. на виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції надійшов виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва №2-7973/11 від 19.09.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» суму боргу в розмірі 456 131,50 грн., судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

14.01.2016р. виконавчий лист прийнято до виконання, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49830277, копії якої направлено боржнику до виконання, стягувачу - до відома.

02.02.2016р. державним виконавцем, керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення) державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника. Копії постанови направлено органам реєстрації майна для виконання та сторонам до відома.

14.04.2016р. на підставі постанови начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 22.02.2016р. про передачу матеріалів виконавчого провадження, виконавче провадження №49830277 передано на виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

18.04.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області Яжуком С.С. винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження №49830277. Копія постанови направлено сторонам виконавчого провадження - до відома.

Того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 45 795,15 грн., та приєднано виконавче провадження до складу зведеного виконавчого провадження №51048316.

В ході виконання зведеного виконавчого провадження №51048316, 25.01.2016р. державним виконавцем вжито заходи щодо розшуку майна боржника, шляхом направлення запитів до Територіально-сервісного центру 7141 регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області, Міськрайонного управління Держкомзему м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

18.01.2016р. державним реєстратором сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої встановлено наявне обтяження на все майно ОСОБА_1 в межах суми 6 061 730,00 грн. на підставі постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області Вакуленко С.М. від 25.06.2013р.

25.01.2016р. державним виконавцем сформовано витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна, відповідно до якої встановлено про наявність обтяжень на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 02.11.2012р. Центрального ВДВС Черкаського МУЮ на все рухоме майно боржника; на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 23.01.2013р. Центрального ВДВС Черкаського МУЮ на автомобіль Toyota Auris, 2007р.в., днз НОМЕР_1 ; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2013р. Відділу примусового виконання рішень УДВСГУЮ у Черкаській області на все рухоме майно боржника; на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2013р. Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Черкаській області на автомобіль Toyota Auris, 2007р.в., днз НОМЕР_1 .

Під час виконання зведеного виконавчого провадження №51048316 були вчинені наступні дії спрямовані на виконання рішень судів: винесено постанову державного виконавця Вакуленко С.М. від 05.05.2014р. про розшук майна боржника, якою автомобіль Toyota Auris, 2007р.в., днз НОМЕР_1 оголошено у розшук, направлено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України щодо надання інформації про перетин кордону України ОСОБА_1 протягом останніх 3-х років; направлено запит до Управління превентивної діяльності ГУНП у Черкаській області про стан виконання постанови державного виконавця від 05.05.2014р. про розшук майна боржника; з метою отримання інформації про місце реєстрації боржника, направлено відповідний запит до сектору АДР УДМС України в Черкаській області; сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідно до якого встановлено, що нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровано; сформовано довідки з ПФУ, відповідно до яких ОСОБА_3 на обліку як пенсіонер не значиться та інформація про його останнє місце роботи в УПФУ відсутня; сформовано довідки ДПСУ, відповідно до яких встановлено, що відкритих рахунків в банківських та інших фінансових установах за боржником немає та платник податків з податковим номером НОМЕР_2 в органах ДПС не перебуває, інформація про місце роботи в ДПС відсутня; направлено запит до ПАТ «Укргазбанк» про надання інформації про залишок заборгованості за кредитним договором на підставі якого автомобіль Toyota Auris, 2007р.в., днз НОМЕР_1 перебуває у заставі ПАТ «Укргазбанк» та надати дозвіл на реалізацію вказаного транспортного засобу; на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ; винесено постанову від 10.06.2016р. про залучення працівників поліції на 15.06.2016р. для участі в проведені виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 ; 15.06.2016р. за участю представника поліції було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника та встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив, зі слів сусідів боржник за вказаною адресою не проживає, а проживає його батько пенсіонер, якого можливо рідко побачити, про що складено відповідний акт; направлено запит до Департаменту організації забезпечення управління державної реєстрації, про надання інформації про осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 ; 25.07.2016р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: : АДРЕСА_1 , та встановлено, що двері ніхто не відчинив, боржнику залишено виклик на 26.07.2017р., про що складено відповідний акт; ВПВР 28.07.2016р. подано апеляційну скаргу на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2016р. №712/5567/16-ц; 29.07.2016р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: : АДРЕСА_1 , та встановлено, що двері ніхто не відчинив, боржнику залишено виклик на 01.08.2017р., про що складено відповідний акт; представнику боржника надано можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та вручено вимогу для передачі її боржникові, якою зобов`язано надати інформацію з приводу фактичного місця проживання боржника, про майно, яке перебуває у боржника та на яке можливо звернути стягнення, про місце роботи та отримання доходів, надати доступ до кв. АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, надати інформацію про місцезнаходження транспортного засобу; сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 (батько боржника); направлено запит до Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області; направлено запит на адресу ОСББ «БВ 48» про надання інформації про осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 ; направлено запит до сектору АДР УМВС України в Черкаській області про місце реєстрації боржника; неодноразово направлялись вимоги боржнику про виконання зведеного виконавчого провадження з встановленням зобов`язання з`явитись до державного виконавця; на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси направлено подання про примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; направлено постанову про доручення проведення виконавчих дій від 14.11.2016р., якою доручено Заводському відділу ДВС м. Миколаїв провести перевірку майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_3 ; направлено запит до ТОВ «ТД «Статус-Трейд» щодо надання інформації про перебування ОСОБА_1 у трудових правовідносинах з вказаним підприємством; 22.032017р. на адресу Солом`янського районного відділу ДВС м. Києва направлено доручення про проведення виконавчих дій, яким доручено провести перевірку майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_4

В ході виконання зведеного виконавчого провадження №51048316 було отримано відповідь Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про те, що станом на 31.12.2015р. ОСОБА_1 серед власників, які володіють значними пакетами акцій (10 відсотків і більше статутного капіталу) емітентів, відсутній; відповідь Укртрансбезпеки, яка повідомила, що відповідно до електронної версії Державного суднового реєстру України та Суднової книги України, що ведеться Укртрансбезпекою, відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є ОСОБА_1 ; довідку Регіонального сервісного центру в Черкаській області, відповідної до якої за ОСОБА_1 на праві власності зареєстрований автомобіль Toyota Auris, 2007р.в., днз НОМЕР_1 ; відповідь від ПАТ «Укргазбанк» про те, що кредиторська заборгованість ОСОБА_1 перед банком відсутня та обмеження банку на транспортний засіб відсутні; надійшла відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації про те, що ОСОБА_1 протягом 2011-2016 років постійно перетинає кордон України; отримано лист Управління превентивної діяльності про те, що автомобіль Toyota Auris, 2007р.в., днз НОМЕР_1 оголошено у розшук на підставі постанови від 22.04.2016р. та внесено до баз даних «АІПС» та «Відеоконтроль-Рубіж»; надійшла відповідь з Департаменту організації забезпечення управління державної реєстрації, якою повідомлено, що у відділі реєстрації місця проживання відсутня інформація про осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що станом на 26.06.2016р. ОСББ «БВ48» картотека передана не була; надійшла ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2016р. №712/5567/16-ц, якою подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 залишено без задоволення; отримано довідку сектору АДР УМВС в Черкаській області про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; отримано довідку Управління технагляду Державної інспекції с/г у Черкаській області про те, що сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована; отримано пояснення Боржника на виконання вимоги державного виконавця від 26.10.2016р., де зокрема було зазначено, що на даний час боржник тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ; отримано відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації про те, що ОСОБА_1 протягом 2016 року 5 раз перетинав кордон України; отримано акт державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв від 08.12.2016р. про те, що за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 не проживає та майна належного йому на праві власності не виявлено; отримано ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.01.2017р. №712/2614/16-ц про відмову в задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 ; отримано заяву від Боржника, якою він повідомив, що з 24.02.2017р. фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ; отримано акт державного виконавця Солом`янського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відповідно до якого майно, що належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення за адресою: АДРЕСА_4 відсутнє.

27 квітня 2017 року державним виконавцем, керуючись ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. від 27 квітня 2017 року повернуто стягувачеві ПАТ «Сбербанк» виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 19.09.2012р. №2-7973/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» боргу в сумі 457951,50 грн. Підстави повернення зазначені у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вказану постанову стягувач отримав 15 травня 2017 року.

Стягувачем було оскаржено дане рішення начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що 24 травня 2017 року подано відповідну скаргу. За результатами розгляду даної скарги, в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенко Я.М. винесено постанову від 29 червня 2017 року про відмову у задоволенні скарги, яку банк отримав 06 липня 2017 року.

Дану скаргу, в порядку ст. 449 ЦПК України, подано до суду 12 липня 2017 року, що підтверджується даними штампу поштового відправлення, яка надійшла до суду 17 липня 2017 року.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Таким чином, суд дослідивши матеріали скарги вважає, що скаржником стягувачем за виконавчим провадженням строки звернення до суду із даною скаргою порушені з поважних причин, а тому, вважає за можливе поновити скаржнику процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону).

Як передбачено ст. 18 згаданого Закону (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

07.07.1997 року Верховною Радою України прийнято закон України за N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», які відповідно до положень статті 9 Конституції України стали частиною національного законодавства України.

Положеннями статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IV, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини визнано джерелом права в Україні та покладено на суди обов`язок при здійсненні судочинства застосовувати у своїх рішеннях тлумачення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, які надані Європейським судом з прав людини.

Так в рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Так, судом встановлено, що державним виконавцем під час примусового виконання виконавчого листа №2-7973/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19.09.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» суми боргу 457 951,50 грн., не було проведено всіх необхідних виконавчих дій, зокрема, державним виконавцем не було реалізовано право на звернення до суду щодо застосування до боржника приводу у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця.

Крім того, скаржник зазначив, що ОСОБА_1 періодично орендує квартири в м . Миколаєві та в м. Києві , за що сплачує орендну плату у відповідності до договорів оренди, копії яких містяться в матеріалах справи.

Проте, державним виконавцем Вельган О.В. не було прийнято належних заходів для встановлення джерела надходження коштів боржнику ОСОБА_1 для здійснення найму жилого приміщення та неодноразових виїздів за межі України. Тому не встановивши джерело фінансування боржника ОСОБА_1 для оренди житла та здійснення неодноразових поїздок за кордон, державний виконавець Вельган О.В. прийшла до передчасного висновку про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними та без належних правових підстав винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Щодо тверджень скаржника про невиконання державним виконавцем дій по виконанню судового рішення про обмеження Боржника у виїзді за кордон, слід зазначити, що як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець звертався до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 і за ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року у його задоволенні відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2017р., ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2016р. - скасовано, подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України до виконання ним своїх зобов`язань згідно рішень суду. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2017р. була направлена Соснівським районним судом м. Черкаси на адресу Державної прикордонної служби України для виконання. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на запит державного виконавця №9929 від 15.11.2017р., вбачається, що в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України з 13.03.2017 року виконується, надіслана із супровідним листом Соснівського районного суду м. Черкаси, ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2017р. у справі №22ц/793/462/17 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Щодо посилань скаржника на те, що державним виконавцем не було накладено на боржника стягнення у вигляді штрафу, суд зазначає, що відповідно до п.16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафі на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на фізичну особу можливе в разі невиконання боржником рішення, що зобов`язує останнього вчинити певні дії та рішення про поновлення на роботі. Водночас, положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено підстав для накладення штрафу на фізичну особу-боржника за невиконання рішення суду про стягнення з останнього боргу на користь стягувача.

Суд також зазначає, що посилання державного виконавця на те, що стягувач вже скористався своїм правом повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, та станом на час розгляду справи відповідно до «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» приватним виконавцем Горбач С.Ф. відкрито виконавче провадження №55208726 з примусового виконання виконавчого листа №2-7973/11, що виданий 19.09.2012р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» боргу в сумі 457 951,50 грн., не є підставою для відмови в задоволенні скарги учасника виконавчого провадження в разі її обгрунтованості, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено відповідний порядок відновлення виконавчого провадження у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною.

Так, відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Якщо стягувач не реалізує своє право на пред`явлення до виконання виконавчого документа в разі відновлення виконавчого провадження протягом строків, визначених ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню на підставі п. 13 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, виходячи зі змісту скарги, аналізу положень чинного законодавства України, суд прийшов до висновку, що головним державним виконавцем Вельган О.В. не були проведені всі необхідні виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-7973/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19.09.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» суми боргу в розмірі 457 951,50 грн.

А тому, враховуючи те, що обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги звернення зі скаргою до суду знайшли своє підтвердження, то суд вважає, що вимоги про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні №49830277 від 27 квітня 2017 року підлягають задоволенню шляхом визнання постанови неправомірною та її скасування.

Постанова від 29 червня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає скасуванню, як похідна, оскільки, була прийнята за наслідками перевірки постанови від 27 квітня 2017 року.

Крім того, законодавством передбачений порядок усунення допущених державним виконавцем помилок, а тому, виконавче провадження №49830277 з примусового виконання виконавчого листа №2-7973/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19 вересня 2012 року підлягає відновленню.

Що стосується вимог скаржника про зобов`язання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. приступити до належного примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по справі №2-7973/11, то така вимога не підлягає задоволенню, так як відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» держаний виконавець, в силу вимог закону, зобов`язаний дотримуватись чинного законодавства України та належно виконувати покладені на нього обов`язки по виконанню рішень суду, та за відсутності передбаченої законом можливості вирішення спору на майбутнє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 18, 37, 41, 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-77, 89, 258-261, 352, 353, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, заінтересовані особи: Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксана Василівна, ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Поновити скаржнику Публічному акціонерному товариству «Сбербанк» процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця виконавчого відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про визнання незаконною постанову про повернення виконавчого документу та її скасування, визнання незаконною та скасування постанови про відмову у задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксани Василівни в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27 квітня 2017 року неправомірними.

Скасувати постанову № ВП №49830277 винесену 27 квітня 2017 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксаною Василівною про повернення виконавчого документа стягувачеві, по виконанню виконавчого листа №2-7973/11, виданого 19 вересня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» суми боргу в розмірі 457 951, 50 грн.

Скасувати постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенко Яни Миколаївни від 29 червня 2017 року про результати перевірки виконавчого провадження № ВП №49830277 про відмову в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» від 25 травня 2017 року на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

В задоволенні іншої частини скарги Публічному акціонерному товариству «Сбербанк» відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва, задовольнити.

Якщо у судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: