Ухвала

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 1512/17004/2012

провадження № 61-24449 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 22 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Таварткіладзе О. М., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 рокуОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Відділ опіки та піклування Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, визначення місця проживання дитини.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Визнано за ОСОБА_3 право приватної особистої власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину квартири

АДРЕСА_1 .

Визначено місце проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 29 квітня

2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня

2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 грудня

2014 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до Київського районного судум. Одеси.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано місце проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні позовних вимог в частині визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ сумісно нажитого майна - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 квітня 2016 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016 року в частині відмови у задоволені позовних вимог в частині визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ сумісно нажитого майна - скасовано і у цій частині ухвалено нове.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у рівних частках, а самепо 1/2 частки квартири

АДРЕСА_1 , кожному.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної особисто 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку квартири

АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено, рішення Апеляційного суду Одеської області від 22 квітня 2016 року в частині вимог про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділу скасовано, рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016 року у цій частині залишено в силі.

Постановою Верховного Суду України від 08 листопада 2017 року заяву

ОСОБА_3 про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від

16 лютого 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2016 року задоволено частково. Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Рух справи у суді касаційної інстанції

16 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судуне приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Відділ опіки та піклування Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, визначення місця проживання дитини, закасаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 22 квітня 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторінза наявними у ній матеріалами на 25 вересня 2019 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак