Провадження № 2-з/686/144/19
УХВАЛА
09 вересня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючого судді Стефанишина С.Л.,
секретарі судового засідання Кшановській Є.З.,
розглянувши в порядку ст. 153 Цивільного процесуального Кодексу України в м. Хмельницькому заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
в с т а н о в и в:
До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 . до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,06 га. цільове призначення: для будівницта і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.
Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
В обґрунтування вимоги щодо забезпечення позову заявник посилається на недобросовісну поведінку відповідача, яка уникає виплати заборгованості.
Проте, позивачем не надано суду жодних доказів наявності загрози невиконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки сама по собі можливість розпорядження майном, яке перебуває у власності відповідача, не дає підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.
В заяві про забезпечення позову відсутня будь-яка інформація про вартість земельної ділянки, що позбавляє суд можливості вирішити питання про співмірність заявлених позивачем вимог вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 149-153, 353, 354 ЦПК України, -
постановив:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: С. Стефанишин