1Справа № 335/9842/19 2/335/2529/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,
ВСТАНОВИВ:
04.09.2019 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна.
Відповідно до статті 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.
За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.
Так, згідно вимог п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.
Відповідно до п. 16 ПП ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21.08.2014 року «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства», оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.
В порушення вказаних вимог закону в позовній заяві та доданих до неї документах відсутній документ про грошову оцінку або вартість нерухомого майна на момент звернення до суду, що в свою чергу унеможливлює перевірку судом правильності визначення ціни позову та розміру судового збору, належного до сплати відповідно до підп.1 пункту 1 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та вищезазначених положень ЦПК України щодо вимог до позовної заяви та вимог Закону України «Про судовий збір», позивачеві необхідно виправити недоліки позовної заяви, а саме: надати документи про оцінку спірного майна, яка повинна дорівнювати ринковій вартості спірного майна на цей час та має бути визначена суб`єктом оціночної діяльності, суб`єктом господарювання приватної форми власності, виключним видом діяльності якого є оцінка; визначити у позовній заяві ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній (ринковій) вартості спірного майна (її частини), станом на цей час з посиланням на докази та подальшим їх наданням до суду для підтвердження цих обставин; надати до суду доказ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, сума якого повинна вираховуватись з визначеної ціни позову, яка повинна дорівнювати ринковій вартості спірного майна (її частини) на цей час.
Як передбачено частинами 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що у разіне усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Макаров