Справа № 642/4110/19
Провадження№2/642/1331/19
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

02 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання- Добронос Д.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 ,третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому просить суд позбавити батьківських прав відповідача у відношенні до їх малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради Харківської області від 19.10.2016 № 692 встановлено опіку над дитиною і ОСОБА_1 призначено опікуном малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Батьками ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Батько дитини з 15.08.2014 до 14.02.2019 знаходився в місцях позбавлення волі в Харківській УПВ (№27) за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.02.2016. Мати ОСОБА_4 20.05.2015 була засуджена Ленінським районним судом м. Харкова до позбавлення волі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2019 вона позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки.Оскільки батьки дитини знаходилися в місцях позбавлення волі, рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради Харківської області від 19.10.2016 №433 дитині було надано статус дитини - сироти, статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова стягнуті аліменти з батьків на утримання дитини. З 2016 року позивач виконує обов`язки опікуна, сама виховує та матеріально утримує дитину. Відповідач повністю ухилилася від виховання та утримання дитини, не переймається її розвитком, здоров`ям. Після звільнення, 14.02.2019 відповідач зовсім не проявляє ніякого піклування про дитину, не цікавився нею, не виявляє до доньки щонайменшої турботи, нехтує своїми обов`язками по вихованню та утриманню дитини. ОСОБА_2 нотаріально оформив заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3 та призначення позивача опікуном дитини.

У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 липня 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

04.09.2019 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у передбачений законом порядок.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримала, а також раніше було надано висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.09.2013. Батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 4).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №433від 06.07.2016 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що на той час батьки дитини - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у місцях позбавлення волі (а.с.10).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №692 від 19.10.2016 ОСОБА_1 призначена опікуном малолітньої ОСОБА_3 (а.с. 12)

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №694від 19.10.2016 закріплено за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право проживання, користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11). Вказані відомості підтверджуються довідкою про реєстрацію місця проживання особи Відділу реєстрації місця проживання у Холодногірському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 18.01.2018 (а.с.19).

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Холодногірського району УССД Департаменту праці та соціальної політики ХМР про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Як вбачається з довідки про звільнення Харківської УПВ (№27) серія ХАР №0224 від 14.02.2019, ОСОБА_2 звільнений у зв`язку з скасуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.01.2019 (а.с.13).

В нотаріально посвідченій заяві від 11.06.2019 року ОСОБА_2 не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та розгляду справи за його відсутності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2019 мати дитини - ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3

Суду наданий письмовий висновок Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської області Харківської міської ради від 06.08.2019 №502 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітньої доньки, ОСОБА_3 . У висновку, зокрема, вказано, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської радивід 06.07.2016 ОСОБА_3 , 2013 р.н., надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що на той час батьки дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у місцях позбавлення волі. Згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.10.2016 № 692 малолітній ОСОБА_3 призначено опікуном тітку - ОСОБА_1 Батько дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після відбуття покарання надав заяву, засвідчену нотаріусом, про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3 (заява від 11.06.2019, зареєстрована в реєстрі за № 876). Мати дитини позбавлена відносно доньки ОСОБА_3 батьківських прав рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2019. Питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки - ОСОБА_3 було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 19, 164 Сімейного кодексу України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей, який виконує функції органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Також у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 166 СК України, яка передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, в частині другій закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки - ОСОБА_3 , 2013 р.н., що є підставою для позбавлення батьківських прав відносно неї.

Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини стверджується висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 502 від 06.08.2019 року, та поясненнями представника департамиенту, що відповідач ухиляється від виконання ним батьківських обов"язків щодо доньки, вихованням, розвитком та здоров"ям дитини займається опікун дитини, а саме позивач, тому вважають за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини.

Враховуючи досліджені судом докази, а також беручи до уваги те, що відповідач позов визнав у відповідній заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі та позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки - ОСОБА_3 .

При цьому суд враховує інтереси перш за все дитини, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини - ухиляється, оскільки бути батьком це не тільки знати свої права, а й виконувати обов"язки щодо дитини, виконання батьківських обов"язків - це велике терпіння та праця , судом встановлено , що батько не робив реальних кроків до встановлення стосунків з донькою, не цікавиться розвитком здібностей дитини, дівчина не бачить свого батька серед кола осіб з якими вона спілкується. Складова частина виконання батьківських обов"язків це морально виховувати та підтримувати дитину, що в даному випадку відсутнє .

Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 4, 12 , 13, 81, 89, 206, 263-265, 268, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11.10.2019 року.

Суддя О.В. Бородіна