Провадження № 2/752/2027/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.09.2019 року Голосіївський районний суд м.Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Бондар І.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» про стягнення страхового відшкодування,

Встановив

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в розмірі 9859,46 гривень та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.01.2018 р. на вул.. Спиридонівська в м. Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2018 р.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1949470.

Позивач посилається на те, що 22.01.2018 р. він звернувся до Страхової компанії з повідомленням про ДТП та 22.01.2018 року подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Однак, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, розмір якого був визначений на підставі Страхового акту та ремонтної калькуляції, які були зроблені відповідачем та копії яких надані позивачу.

В зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача не лише суму страхового відшкодування в розмірі 9426,87 гривень, але і пеню за період з 23.04.2018 р. по 13.06.2018 р. в розмірі 317,18 гривень та на підставі положень ст.625 ЦК України стягнути з ПАТ «СК «ЗДОРОВО» 3% річних від суми несвоєчасно сплаченого страхового відшкодування в розмірі 40,00 гривень, інфляційні збитки за аналогічний період в розмірі 75,41 гривень.

На підставі положень ст.274-279 ЦПК України за заявою позивача, та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Хюндай» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2018 року о 19-10 год. на вул. Спиридонівській в м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода, по вині ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем «Форд» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі.

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована ПрАТ «СК «Здорово» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АМ/1949470 , який станом на 19.01.2018 року є діючим.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 22.01.2018 року було повідомлено страхову компанію про ДТП (а.с. 11).

22.01.2017 року ПрАТ «СК «Здорово» подано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 12).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до положень ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Згідно акту огляду транспортного засобу від 22.01.2018 р. та ремонтної калькуляції від 30.01.2018р. розмір страхового відшкодування становить 9426,87 грн.

Однак, станом на день звернення до суду сума завданої матеріальної шкоди позивачу не виплачена.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст. 35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути пеню за період з 23.04.2018 року по 13.06.2018 року в розмірі 317,18 грн.

Проведений позивачем розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства щодо розрахунку пені, і не спростований відповідачем.

Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК регулюються зобов`язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду.

Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПрАТ «СК «Здорово» та власником автомобіля «Форд» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь третіх осіб.

В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.

Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 6-927цс16.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3% річних за період з 23.04.2018 по 13.06.2018 року становить 40,00 грн. та 75,41 інфляційне збільшення боргу.

Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження, є доведеними, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у справі, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (, місцезнаходження - 03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86-Н) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 9859,46 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (, місцезнаходження - 03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86-Н) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя