ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/435/19 Справа № 199/2299/17 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Левіт-Безпека» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами про надання послуг з охорони об`єкту, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Левіт-Безпека" до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами про надання послуг з охорони об`єкту.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Левіт-Безпека" до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами про надання послуг з охорони об`єкту - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 25.10.2007 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Левіт-Безпека», , заборгованість за надання послуг з охорони за договором №74/Б-13 від 10.10.2013 року в сумі 23 760,00 гривень та заборгованість за надання послуг з охорони за договором №05/Б-15 від 01.04.2015 року в сумі 16 740,00 гривень, а також 1600,00 гривень судових витрат, а всього 42 100 (сорок дві тисячі сто) гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Левіт-Безпека" до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами про надання послуг з охорони об`єкту.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю "Левіт-Безпека" на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року по справі № 199/2299/17-ц без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_1 належним чином не виконуються обов`язки за договором №74/Б-13 від 10.10.2013 року та договором №05/Б-15 від 01.04.2015 року у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 40500, 00 грн.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Левіт-Безпека», як «Охорона» з однією сторони, і ОСОБА_1 , як «Замовник» з іншої сторони, були укладені договори про надання послуг охорони: №74/Б-13 від 10.10.2013 року на охорону приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7); №05/Б-15 від 01.04.2015 року на охорону приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Згідно з п.п. 3.1.1 Договорів, охорона майна і будинків здійснювалась шляхом виставлення постів на обумовлений в договорах період часу. Вартість послуг позивача була узгоджена з відповідачкою і складала 18 гривень за одну годину роботи одного охоронця за договором №74/Б-13 від 10.10.2013 року, і 18 гривень за одну годину роботи одного охоронця за договором №05/Б-15 від 01.04.2015 року.

Відповідно до п.п. 3.2.16. обох договорів відповідачка зобов`язана своєчасно сплачувати послуги позивача в розмірі та порядку передбаченому умовами Договору.

Згідно з п.п. 8.2 вказаних договорів, здача-приймання виконаних робіт (послуг), оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг), підписаним обома сторонами, який подається «Охороною» «Замовнику». У випадку мотивованої відмови «Замовника» прийняти виконані роботи (послуги) сторонами складається акт із переліком претензій «Замовника», у якому зазначаються строки усунення недоліків «Охороною» у виконаних роботах (послугах).

За п.п. 8.3 договорів, сторона, яка отримала акт звіряння взаємних розрахунків за договором, зобов`язана в 3-денний строк підписати та направити їх іншій стороні. У випадку відмови від підписання акту звіряння взаємних розрахунків, а також відсутності зауважень за ним, акт вважається визнаним стороною, яка його отримала.

З урахуванням того, що договір №05/Б-15 від 01.04.2015 року був укладений до 01 грудня 2015 року та після цього жодна зі сторін не заявила про розірвання цього договору, тому він автоматично був продовжений до 01 грудня 2016 року, а потім до 01 грудня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2016 року ОСОБА_1 на виконання умов договору було сплачено через відділення Банку на р/р ТОВ "Левіт-Безпека" за надані послуги два платежі у розмірі 12960,00 грн. та 8100,00 грн. (а.с.205).

Згідно квитанцій до прибуткового ордеру Серії 01АААЖ №184202 та Серії 01АААЖ №184201 від 28.02.2017 року , які засвідчені печаткою товариства та підписом Головного бухгалтера ТОВ "Левіт-Безпека", ОСОБА_1 було сплачено кошти за Договором №74/Б-13, Договором №05/6/15 у сумі 23 000,00 грн. та 21 000,00 грн., (а.с. 205).

Оскільки відповідач не була присутня в суді першої інстанціїї,тому вищевказані квітанції її представник надала в судовому засіданні апеляційної інстанціїї

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно листа ОСОБА_1 від 28 лютого 2017 року дію договору №74/Б-13 від 10 жовтня 2013 року було припинено. В той же час, за усною домовленістю сторін було підписано Додаткову угоду про припинення і Договору №05/Б-15 від 01 квітня 2015 року (а.с. 20) у якій зазначено, що жодних матеріальних та майнових претензій у сторін, один до одного немає.

Будь-яких документів про наявність у ОСОБА_1 боргу перед ТОВ "Левіт-Безпека" на момент підписання вказаних угод позивачем надано не було.

Крім того, вказана Додаткова Угода, яка укладена між ТОВ "Левіт-Безпека" та ОСОБА_1 ніким не оспорювалась та не визнавалась судом недійсною.

З урахуванням зазначеного, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заборгованості по сплаті охоронних послуг з боку відповідачки.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем Акти звірки взаємних розрахунків за Договором №74/Б-13 від 10.10.2013 року (а.с.22) та за Договором №05/Б-15 від 01.04.2015 року (а.с.29) не можуть бути належними доказами та прийняті до уваги, оскільки вони не містять підпису відповідачки ОСОБА_1 та з них не можливо встановити наявність заборгованості відповідача перед товариством.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року скасуванню.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Левіт-Безпека» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами про надання послуг з охорони об`єкту - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Левіт-Безпека» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2400,00 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Левіт-Безпека» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами про надання послуг з охорони об`єкту - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Левіт-Безпека» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2400,00 грн..

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова