Справа № 523/9558/19
Провадження №2/523/3708/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"10" жовтня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті його бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивував свої вимоги тим, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк, так як він захворів, внаслідок чого перебував на стаціонарному лікуванні, а після виписки із лікарні, 19.06.2019р. він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, втім йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився направив заяву про розгляд справи у його відсутність.

Одеська міська рада не забезпечила участі свого представника у судовому засіданні, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

За письмовою згодою позивача, за відсутності відзиву на позовну заяву, розгляд справи проведений в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд, в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ч.1,2 ст.13 ЦПК України). Отже, обов`язок доведеності поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, покладається саме на позивача.

З наданих з боку позивача документів убачається, що ОСОБА_2 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого на підставі складеного а/з про смерть №13046 від 17 грудня 2018р. Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з ѕ частин квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 2012р., виданого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 756/2010 в розмірі ј частки та свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 22 серпня 2005р. в розмірі Ѕ частки.

Судом встановлено, що під час життя ОСОБА_2 склала в письмовій формі заповіт, за умовами якого усе майно, яке на день її смерті буде належати їй заповідала ОСОБА_1 Заповіт був посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори 12 липня 2010р., р.№ 1-1007. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру зазначений вище заповіт є дійсним.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Як убачається з матеріалів справи позивач на час смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57575357 від 17 вересня 2019р. вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Отже, ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_2 спільно з нею не проживав, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не звертався, відтак вважається таким, що не прийняв спадщину.

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як було встановлено судом ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини закінчився 16 червня 2019р.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 19 ІНФОРМАЦІЯ_2 2019р., тобто зі збігом встановленого законом шестимісячного строку.

Судом встановлено, що позивач після смерті ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні до 19 червня 2019р., що і зумовило пропуск ним строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується представленою копією виписки епікриз із медичної картки № НОМЕР_2 стаціонарного хворого Одеської обласної клінічної лікарні.

На підставі викладеного, враховуючи незначність пропуску строку на прийняття спадщини, поважність причин такого пропуску, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Інших спадкоємців за законом та/або за заповітом після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,209,212-215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_3 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі двох місяців, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 жовтня 2019р.

Суддя