11.03.2019 Суддя Саркісян О. А..
Справа № 644/1698/19
Провадження № 6/644/68/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого-Судді-Саркісян О.А., при секретарі- Зоріній Н.В.,

у відкритому судовому засіданні в м. Харкові розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 квартири за адресою м.Харків, вул.Шарикова, 52кв.35.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого документу виконавчого листа №644/1652/17 , виданого 20.06.2018 року Орджонікідзевським райсудом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в загальній сумі 49694 грн.06 к.

20.12.2018 року було відкрите виконавче провадження і божнику надано строк в 5 робочих днів для подачі декларації про доходи та майно.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду .

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний, приватний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Відповідно до ч. 1ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Як встановлено з матеріалів виконавчого провадження, то за відомостями Державної фіскальної служби на ім*я боржника відкрито декілька розрахункових рахунків в банківських установах, на грошові кошти на яких був накладений арешт постановою приватного виконавця від 19.02.2019 року.

Без проведення мір , направлених на перевірку даних про наявність грошових коштів на вказаних рахунках та звернення стягнення на них, приватний виконавець звертається з даним поданням до суду про примусове проникнення до житла боржника.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним, приватним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного, приватного виконавця.

В обґрунтування подання приватний виконавець надає копію акту від 22.02.2019 року про те, що боржник не допустив виконавця до квартири за адресою АДРЕСА_1, однак прийняти цей акт як доказ суд не може, оскільки він не підписаний приватним виконавцем.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Вказане свідчить про те, що наразі суду не надані достатні докази для необхідності застосування примусового проникнення до житла боржника ОСОБА_2.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження",ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 439 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 квартири за адресою м.Харків, вул.Шарикова, 52кв.35 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Суддя: О.А.Саркісян