Справа № 2-1409/11
УХВАЛА

13 березня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши матеріали скарги боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3, в якій скаржник просить суд зняти арешт з земельної ділянки площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області та належить на праві власності ОСОБА_1, накладений в межах виконавчого провадження №37487871 постановою від 03.06.2014 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, імя та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, імя та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішень у цивільних справах» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно з положеннями п. 13 вказаної вище Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України та містити відомості, зазначені в Законі України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Тому суд вважає, що якщо скарга за формою і змістом не відповідає встановленим вимогам, товідповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, а саме залишення заяви без руху.

Так, зі змісту поданої скарги неможливо встановити які саме дії та бездіяльність державного виконавця оскаржуються, оскільки в описовій частині скарги описано дії державного виконавця протягом всього виконавчого провадження, а в прохальній частині скарги взагалі відсутнє посилання на те, які рішення, дії та бездіяльність скаржник вважає неправомірними, вимоги про це взгалі не заявлені, відповідно суд позбавлений можливості перевірити дотримання строків звернення до суду зі скаргою, встановлених ст. 449 ЦПК України, та винести судове рішення за скаргою згідно ст. 451 ЦПК України.

Скаржником заявлено лише вимогу про зняття арешту із земельної ділянки, та підстави заявлення такої вимоги в порядку подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця взагалі не обгрунтовано.

Та яку норму закону порушено державним виконавцем в скарзі також не зазначено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає встановленим для неї вимогам закону.

Для усунення недоліків поданої скарги скаржнику необхідно викласти свої вимоги з посиланням на те, які рішення, дії та бездіяльність скаржник вважає неправомірними, обґрунтувати заявлену вимогу та вказати, яку норму закону було порушено державним виконавцем при вчиненні оскаржуваних дій та бездіяльності.

Керуючись ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 185, 260, 261, 353, 447 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

Розяснити скаржнику, що у разі усунення недоліків поданої скарги відповідно до ухвали суду у встановлений строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків скарги у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: