Провадження № 2/522/4215/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

До суду 31.05.2019 року надійшов позов ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі, за яким позивачка просила звільнити з-під арешту нерухоме майно, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , шляхом вилучення (скасування) запису про обтяження, зареєстрованого 15.10.2004 року за номером 1383644 реєстратором Перша одеська державна нотаріальна контора, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підстава обтяження ухвала 2-9413 від 01.10.2004 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, на підставі якої належне ОСОБА_4 нерухоме майно безпідставно перебуває під арештом. Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса померла мати позивачки ОСОБА_4 Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулась до Другої Одеської державної нотаріальної контори, однак зробити це не змогла. Оскільки виявилось, що все майно покійної матері обтяжене арештом. Позивачка вважає, що вказане обтяження порушує її права спадкоємця (потенційного власника) нерухомого майна, оскільки обмежує її у здійсненні права оформлення спадкових прав тощо. Тому позовні вимоги, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, мають розглядатись за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з під-арешту.

Ухвалою суду від 12.06.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого судового засіданні на 15.07.2019 року.

Ухвалою суду від 16.07.2019 року залучено до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

01.08.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 , відповідно якої зазначено, що вона відмовляється від вступу в спадок її матері ОСОБА_4 на користь своєї сестри ОСОБА_1

02.08.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_2 , відповідно якої зазначено, що вона відмовляється від вступу в спадок його матері ОСОБА_4 на користь своєї сестри ОСОБА_1

27.08.2019 року від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшов лист, відповідно якого просили розглядати справу без участі представника нотаріальної контори.

Ухвалою суду від 09.09.2019 року по справі було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 08.10.2019 року.

У судове засідання 08.10.2019 року позивач не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Інші учасники також надали заяви про розгляд без них.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 11.10.2019 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, оцінивши надані докази вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №2-9413 від 01.10.2004 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про стягнення грошової суми, накладено арешт на майно відповідачки: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , заборонивши нотаріальним конторам, приватним нотаріусам, бюро технічної інвентаризації міста Одеса, виконувати будь-які дії по відчуженню належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та інше майно, зареєстроване на її ім`я.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.12.2005 року позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення боргу залишено без розгляду, ухвала набрала законної сили 06.01.2006 року.

Відповідно довідки Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2019 року, цивільна справа №2-9413/2004 що перейшла на 2005 рік за №2-38/2005 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення боргу, знищена в зв`язку з закінченням строків зберігання як така, що не має культурної цінності та втратила практичне значення.

Відповідно архівної довідки від 24.09.2018 року №1764/048, Першою Одеською державною нотаріальною конторою 15.10.2004 р. за реєстровим №3806/04, дійсно було накладено арешт на квартиру під АДРЕСА_2 , та інше майно, зареєстроване на ім`я ОСОБА_10 , на підставі Ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2004 р. Відомості щодо зняття арешту (заборони) в матеріалах справи відсутні.

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (дата формування: 25.07.2018) 15.10.2004 за №1383644 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора накладено арешт нерухомого майна, а саме невизначене майно, все майно власника ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 в графі відомості про батьків ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено батько ОСОБА_12 , мати ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 18.04.1998 року, у зв`язку з чим прізвище після одруження зазначено як « ОСОБА_14 ».

Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 20.06.1987 року, у зв`язку з чим прізвище після одруження ОСОБА_16 . Отже, позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 22.12.2017 року складено відповідний актовий запис №13038. (свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ).

З матеріалів спадкової справи №2002/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 звернулась в Другу одеську державну нотаріальну контору 12.06.2018 року із заявою про прийняття спадщини. На день її смерті залишилось спадкове майно: - нежитлове підвальне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 №500,501; - грошові внески, що знаходяться за зберіганні у філіях та відділеннях Ощадного банку України в місті Одесі.

Згідно інформації з ДРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.10.2019р. вбачається, що дійсно нежитлове підвальне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 500,501 належать ОСОБА_4 на праві власності проте зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №2-9413 від 01.10.2004 р..

Таким чином зазначена заборона позбавляє позивача права на отримання спадщини, а тому суд вважає що підстави позову є обґрунтованими.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

У силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд, враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачка фактично позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину, внаслідок накладеної заборони на відчуження будь-якого майна, її матері, на підставі ухвали суду, та за розглядом позову позов залишений без розгляду, а тому така заборона чинить перешкоди у здійсненні позивачкою свого законного права власності, приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 .

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Обставин, які виключають припинення чинності заборони судом не встановлено.

Отже з урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст..41 Конституції України, ст.ст. 4, 15-16, 317, 319,321,1268,1296 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 2, 4,12,13,30,43-44,49, 76 - 84,89,95, ч.4 ст.223, ст.247,258-259,263-265,268,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухомого майна, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), шляхом вилучення (скасування) запису про обтяження, зареєстрованого 15.10.2004 р. за номером 1383644 реєстратором Перша державна нотаріальна контора, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підстава обтяження ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2004 року по справі 2-9413, .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридц яти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 11.10.2019 року.

Суддя Л.В. Домусчі