КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 355/1103/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/288/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Лисюк О.Д.,-

встановила:

У липні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 24 642 грн 56 коп.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що банком не надано доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання Пам'ятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил надання послуг (виконання робіт) і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про наявність договірних відносин. Крім того позивачем не надано доказів отримання позичальником кредитної картки та відомостей про строк її дії.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 підписавАнкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якої отримав кредит у розмірі 5 000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно п. 2.1.1.2. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його ви користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

Відповідач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 20 червня 2018 року складає 24 642 грн 56 коп., з яких:

- 9 912 грн. 20 коп. - тіло кредиту;

- 2 363 грн 22 коп. - відсотки за користування кредитом;

- 10 717 грн. 49 коп. - пеня;

- 500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина);

- 1 149 грн 65 коп. - штраф (процентна складова).

З наданих до апеляційної скарги документів вбачається, що відповідач отримав кредитну картку, що підтверджується витягом з програмного комплексу банку, та користувався кредитним лімітом і погашав заборгованість.

З наданогобанком розрахунку заборгованості вбачаються періоди заборгованості та нараховані проценти за користування кредитом.

Зазначений розрахунок є повним, чітким та зрозумілим.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими в частині стягнення тіла кредиту, відсотків та штрафів.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені з огляду на наступне.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відтак їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, не відповідає положенням, передбаченим у статті 61 Конституції України.

Отже в цій частині вимоги банку задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 01 жовтня 2018 року постановлено з неповним з'ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги в розмірі 4 405 грн 00 коп.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 жовтня 2016 року в розмірі 13 925 грн 07 коп., яка складається з: 9 912 грн 20 коп. - тіло кредиту, 2 363 грн 22 коп. - відсотки за користування кредитом, 500 грн 00 коп - штраф (фіксована частина), 1 149 грн 65 коп. - штраф (процентна складова).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 4 405 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 12 березня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.В.Желепа

С.Г. Музичко