Справа № 226/2322/19
Справа 226/2322/19
Провадження № 2/226/698/2019
і м е н е м У к р а ї н и
11 вересня 2019 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Трифонової І.О.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_1 (відсутній),
представник позивача ОСОБА_2 (відсутній),
представник відповідача Малиновський Д.В. (відсутній),
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із трудовим каліцтвом,
В судове засідання позивач, його представник та представник відповідача не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви з клопотанням розглянути справу за їх відсутності. Позивач та представник позивача наполягають на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача вимоги позову не визнав з підстав, наведених у відзиві.
Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень.
Дослідивши надані суду докази, позиції сторін, викладених у письмових заявах, суд вважає встановленими у судовому засіданні наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 з 8 січня 2002 по 17 листопада 2010 року і з 22 листопада 2010 року по 8 листопада 2018 року включно працював на підприємстві відповідача у якості: гірничого робітника очисного забою 4 та 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, після чого був звільнений за пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про працю за власним бажанням у зв`язку з виявленням невідповідності зайнятій посаді за станом здоров`я, що підтверджується його трудовою книжкою (арк.спр.8-9).
У період з 30 жовтня по 13 листопада 2014 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Димитровської міської центральної лікарні з приводу закритого косоуламкового переламу с/з правої ключиці зі зміщенням, садна правого надпліччя (арк.спр.20). 5 листопада 2014 року проведено розслідування нещасного випадку, що стався 30.10.14 (акт від 05.11.14 на арк.спр.18-19). У цей же день складений акт № 92 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом щодо ОСОБА_1 (арк.спр.16-17).
З виписок із медичної картки № 13/1 ОСОБА_1 вбачається, що його карта ведеться з 2015 року. Звертався до лікарів: 02.02.15 - 10.02.15 - денний стаціонар (без л/н - знаходився у відпустці). ДЗ: люмбоішеалгія. 18.08.17 оглянутий ЛОР-лікарем, проведена аудіограма. ДЗ: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість. Призначено лікування. 31.10.17 - 09.11.17 - денний стаціонар (без л/н - знаходився у відпустці). ДЗ: гострий попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язово-тонічним синдромом. 27.06.18 - оглянутий ЛОР-лікарем, проведена аудіограма. ДЗ: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість. Призначено амбулаторне лікування. 30.07.18 - 16.08.18 - амбулаторне лікування, л/н № 773965. ДЗ: гострий вертеброгенний п/кр радикуліт з больовим м/тонічним, корінцевим с-мом. 14.08.18 обстежений на МСКТ L5 відділу хребта: КТ ознаки остеохондрозу, початкового спондилоартрозу, багаторівневого вибухання дисків, кила L4-5 з компресією дуального мішка та правого L5 корінця. Переходний п/крижовий хребець L5 (тип IIa по Castellvi), ретролістез L4 хребця Iст. S-подібний сколіоз Iст. 17.08.18-28.08.18 - неврологічне відділення МЦМЛ - л/н № 773965. ДЗ: загострення хронічного вертеброгенного п/крижового радикуліту з вираженим больовим, м`язово-тонічним, корінцевим синдромом. 23.08.18 - консультований нейрохірургом ОСОБА_4. м. Красноармійськ. ДЗ: хронічна вертеброгенна (остеохондроз хребта, ретроспондилолістез 24, протрузія диску L3-4, правобічна кила диску L4-5 з компресією правого L5 корінця) попереково-крижова L5 радикулопатія, рецидивуючий перебіг, стадія загострення, з вираженим больовим, м`язово-тонічним, правобічним, корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико-динамічної функції хребта. 29.08.18-02.10.18 - амбулаторне лікування, л/н № 886621. ДЗ: той самий. 02.10.18 виписаний до праці, через ЛКК надана довідка на підприємство про стан здоров`я: протипоказана тяжка фізична праця, підземні умови праці. 30.10.18-08.11.18 - лікування у терапевта. ДЗ: гострий бронхіт, антракосилікатоз, л/н № 761718. 14.11.18 - консультація обласного пульмонолога. ДЗ: можливо має місце проф.враження легень. 02.05.19-20.05.19 - знаходився на обстеженні в ДУ «ІМП ім. Ю.І. Кундієва НАМН України», клініка профзахворювань. ДЗ: пневмоконіоз, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження, захворювання професійні, встановлені вперше (арк.спр.22, 31-32). З 17 по 28 серпня 2018 року лікувався у неврологічному відділенні Мирноградської центральної міської лікарні через загострення хронічного вертеброгенного (остеохондроз, спондилоартроз, грижі L4-L5 з компресією дуального мішка та D L5 корінця) п/кр радикуліту з вираженим больовим, м`язово-тонічним, корінцевим синдромом (арк.спр.21). Дані з амбулаторної картки також підтверджуються висновками лікарсько-консультативної комісії, інформацією з ДМЦЛ від 22.01.18, випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5836-683, висновком медичного діагностичного центру від 14.08.18, протокол № 2792, висновком головного нейрохірурга від 23 серпня 2018 року (арк.спр.15, 24, 34-36).
За медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 14 травня 2019 року № 17/387 у ОСОБА_1 встановлено професійний характер захворювання: 1. Пневмоконіоз (r/r; 2/2 ax), ЛН I-II ст. (один-два); 2. Хронічна попереково-крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в ст.неповної ремісії з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язево -тонічним та больовим синдромами; 3. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем пониження слуху (III ст.) за класифікацією Остапковича В.Є. та Пономарьової Н.І. Захворювання встановлені вперше Державною установою «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» (арк.спр.25). умови, за яких працював позивач визначені інформаційною довідкою про умови праці від 28 березня 2019 року № 105 (арк.спр.38-44).
Про виявлене у ОСОБА_1 професійне захворювання, поряд з іншими, на адресу відповідача скероване повідомлення за формою П-3 від 14 травня 2019 року № 273 (арк.спр.26).
12 червня 2019 року комісією Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» було прийнято акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, яким встановлено наявність у позивача ОСОБА_1 професійного захворювання у зв`язку з тривалим часом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора - пил, шум, фізичне навантаження, робоча поза, нахили корпусу (арк.спр.27-30). 23 липня 2019 року вперше, безстроково, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням та за сукупності 65% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідками МСЕК. Рекомендоване медикаментозне лікування за профзахворюваннями та наслідками трудового каліцтва, санаторно-курортне лікування за хронічним п/кр. радикулітом. Щодо ОСОБА_1 складена індивідуальна програма реабілітації інваліда № 439 від 23 липня 2019 року (арк.спр.10-13).
Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода, завдана фізичній особі, неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується, на підставі положень частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, особою, яка її завдала, за наявності її вини. Завдана під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків шкода працівнику на підставі статті 2371 Кодексу законів про працю України, відшкодовується юридичною особою - власником або уповноваженим ним органом у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Про право на відшкодування моральної шкоди потерпілій особі внаслідок дій або бездіяльності юридичної особи висловився Конституційний суд України у своєму рішенні у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту „б" підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (справа про страхові виплати) від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008.
Таким чином, саме на підприємство покладено обов`язок відшкодувати працівнику моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому цієї шкоди. Зазначені норми не містять будь-яких інших додаткових умов щодо відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи надані суду докази, суд вважає, що позивачеві спричинені моральні страждання, пов`язані із втратою ним 65% працездатності, отриманням ним фізичних страждань і болю, який він відчував протягом тривалого періоду та відчуває до цього часу, які є прямим наслідком професійного захворювання, отриманого позивачем за час роботи на підприємстві відповідача.
Відповідач просив суд врахувати судову практику щодо подібних правовідносин, в якій за 1% втрати працездатності призначається 300 гривень.
Суд не може погодитися із запропонованим розрахунком, виходячи з такого.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, обрахування судом суми відшкодування моральної шкоди за запропонованим відповідачем розрахунком дійсно мало місце і було поширено здебільшого з 2011 року.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2011 був встановлений у розмірі 894 гривні.
Станом на час розгляду даної справи загальновідомим є факт, що в Україні останніми роками спостерігається значне здороження життя, також загально відомо, що ціни на продукти харчування, ліки, послуги тощо з 2011 року по теперішній час поступово і значно зростали. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 був встановлений у розмірі 1921 гривня. Таким чином, обрахунок суми відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 гривень за 1% втрати працездатності вочевидь не є ані розумним, ані справедливим.
Також суд вважає неспроможними доводи відповідача, що позивач приховував від відповідача з 2014 року факт погіршення стану свого здоров`я, оскільки за даними з матеріалів справи, позивач лише двічі (вперше - у 2015 році, вдруге - у 2017 році) перебував на лікуванні без оформлення лікарняного листка, перебуваючи у відпустці, що не заборонено законодавством. Всі інші періоди лікування підтверджені лікарняними, про які, за відсутності доведення іншого відповідачем, йому має бути відомо.
Щодо тверджень відповідача про обізнаність осіб при влаштуванні на роботу про шкідливі умови праці, суд нагадує відповідачу, що обов`язок створити безпечні умови праці на всіх підприємствах, в установах та організаціях є закріпленим у статті 153 Кодексу законів про працю України, при цьому забезпечення безпечних умов праці покладається безпосередньо на власника або уповноважений ним орган. Ця норма закону кореспондується з нормою, викладеною у статті 13 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 768,40 гривень, оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ звільнений від зазначених витрат при подачі позову до суду, визначений на час звернення позивача за захистом свого права до суду.
На підставі статей 1167, 1172 Цивільного кодексу України, статті 2371 Кодексу законів про працю України керуючись ст.ст. 10,12,13,81,82,141,263-265 ЦПК України, суд
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» в доход держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог позивачу відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.О. Коваленко