Провадження № 22-ц/802/896/19 Категорія: 29 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПАТ «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди, завданих порушенням прав споживача. Свій позов обґрунтував тим, що 15 грудня 2017 року, з відділення поштового зв`язку № 25 міста Луцьк він відправив рекомендований лист до Італії, в якому містилася цінна для нього інформація.

Рекомендований лист був вручений адресату лише через 55 днів після відправлення.

Вважаючи, що ПАТ «Укрпошта» порушила строки вручення листа, звернувся з претензією про відшкодування шкоди, однак у задоволенні претензії відмовлено.

З надісланої відповідачем інформації вбачається, що строк доставки кореспонденції становить 16 днів.

Вважає, що відповідальність за своєчасну доставку кореспонденції несе Укрпошта, оскільки саме з нею укладено договір. Будучи монополістом у наданні таких послуг, ПАТ "Укрпошта" неналежно виконала свої зобов`язання, чим заподіяла позивачу моральної шкоди, яку ОСОБА_1 визначив у розмірі 29 000 гривень та просив стягнути на його користь.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 15 липня 2019 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 500 грн. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в дохід держави 1600 грн судового збору.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати це рішення в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача на його користь 5 500 гривень. Зазначає, що судом при визначенні моральної шкоди не враховано, що відповідачу належить монопольне право на здійснення міжнародних відправлень.

Відповідач ПАТ «Укрпошта» у поданій апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що пересилання листа по території України здійснено з дотриманням строків, передбачених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958. Строки доставки міжнародної кореспонденції є орієнтовними.

Сторони не скористались правом подати відзив на подану кожним із них апеляційну скаргу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (29000 грн.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 19 вересня 2019 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «Укрпошта», апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду - до скасування з таких підстав.

Із змісту позовної заяви вбачається, що підставою звернення до суду позивач ОСОБА_1 зазначив неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо доставки відправленої за кордон кореспонденції, зокрема, порушення строків доставки, вважаючи такі дії вчиненими установою, яка займає монопольне становище у здійсненні міжнародних відправлень.

Правовою підставою для відшкодування шкоди позивач зазначив Закон України «Про захист прав споживачів».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції на підставі положень Цивільного Кодексу, норм Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого строку доставки рекомендованого листа до країни Італія, та постановив про стягнення з відповідача у зв`язку з цим моральної шкоди.

Такий висновок зроблений судом без додержання норм матеріального і процесуального права у зв`язку з таким.

З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 здійснив пересилання рекомендованого (АВІА) поштового відправлення до Італії через оператора ПАТ «Укрпошта», та оплатив таку послугу, що підтверджується квитанцією від 15 грудня 2017 року. Відповідно до статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» договір про надання послуг поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Отже, між позивачем та відповідачем існували договірні відносини щодо надання послуги міжнародного поштового зв`язку АТ «Укрпошта», яке, як український національний поштовий оператор, здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень, Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною.

З інформації про відстеження поштового відправлення ОСОБА_1 , по шляху його пересилання, не вбачається порушень строків під час переміщення поштового відправлення на території України. Зокрема, 17 грудня 2017 року рекомендований лист направлений з цеху оброблення пошти до ДОПП м. Київ (дирекції оброблення та перевезення пошти), 22 грудня 2017 року міжнародне рекомендоване відправлення з ДОПП м. Київ міжнародного поштового обміну України направлено для його відправлення із аеропорту Бориспіль за межі України. (а.с. 10).

Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, на які послався суд першої інстанції, поширюються на універсальні послуги поштового зв`язку (надалі Нормативи).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про поштовий зв`язок», універсальні послуги поштового зв`язку загального користування встановленого рівня якості, які надаються усім користувачам на всій території України за тарифами, що регулюються державою.

Приписами частини 4 розділу 2 Нормативів, пересилання міжнародних поштових відправлень на території України здійснюється у строки, установлені для внутрішніх поштових відправлень.

Отже, встановлені Нормативами строки пересилання рекомендованого листа, відправленого позивачем ОСОБА_1 , застосовуються лише на шляху переміщення листа на території України і вони порушені не були, що підтверджується долученим результатом пошуку листа (а.с.10).

Надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень визначено Порядком та умовами надання послуги з пересилання міжнародних поштових відправлень (надалі - Порядок) .

У статті 2.1 Порядку зазначено, що таблиці фактичних строків пересилання міжнародних відправлень розміщені на офіційному сайті ПАТ Укрпошта за вказаним у цій статті посиланням.

Із таблиці фактичних строків пересилання міжнародних поштових відправлень, які розміщені на офіційному веб-сайті відповідача, вбачається, що вони є середніми фактичними та включають в себе такі операції для вхідних в Україну та вихідних з України міжнародних поштових відправлень, як: забір з будь-якої точки країни подання, митне оформлення в країні подання, міжнародне транспортування, митне оформлення в країні призначення, доставка до адресата в країні призначення, відтак, АТ «Укрпошта» не є єдиним виконавцем у наданні міжнародних поштових послуг, доставку вихідної кореспонденції забезпечують оператори інших країн, а за відстеженим шляхом пересилання на території України поштових відправлень, на які послався позивач, оператор поштового зв`язку зволікань у пересиланні цих відправлень не допустив.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що договірні відносини між сторонами порушені не були.

В преамбулі Закону України «Про міжнародні договори України» зазначено, що цей Закон встановлює порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює.

Згода України на обов`язковість для неї міжнародного договору може надаватися шляхом підписання, ратифікації, затвердження, прийняття договору, приєднання до договору (частина перша статті 8 Закону України «Про міжнародні договори України»).

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про міжнародні договори України» затвердження міжнародних договорів України здійснюється Президентом України у формі указу щодо: міжнародних договорів, які укладаються від імені України; міжнародних договорів, які укладаються від імені Уряду України, якщо такі договори встановлюють інші правила, ніж ті, що містяться в актах Президента України.

Указом Президента України від 10 жовтня 2017 року № 316/2017 затверджено Всесвітню поштову конвенцію, Загальний регламент Всесвітнього поштового союзу, Заключний протокол Всесвітньої поштової конвенції та Угоду про поштові платіжні послуги.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 14 червня 2013 року № 405 ПАТ «Укрпошта» визначено оператором поштового зв`язку, який виконує зобов`язання, що випливають із актів Всесвітнього поштового союзу.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

Відповідальність призначених операторів та відшкодування визначені у статті 23 Конвенції.

Так, відповідно до пункту 1 статті 23 Конвенції за винятком випадків, передбачених у статті 24, призначені оператори відповідають за: втрату, крадіжку чи пошкодження рекомендованих відправлень, простих посилок і відправлень з оголошеною цінністю; повернення рекомендованих відправлень, відправлень з оголошеною цінністю і простих посилок, про причину недоставлення яких не повідомлено.

Згідно з пунктом 1 статті 24 Конвенції призначені оператори не несуть відповідальності за рекомендовані відправлення, посилки та відправлення з оголошеною цінністю, вручення яких вони здійснили відповідно до умов, установлених їхніми внутрішніми правилами, для відправлень тієї самої категорії. Однак відповідальність зберігається: якщо крадіжка чи пошкодження встановлені або до доставки, або під час вручення відправлення; якщо внутрішнє законодавство це дозволяє, адресат або, в належному випадку, відправник під час повернення відправлення в місце подання робить застереження стосовно прийняття розкраденого чи пошкодженого відправлення; якщо внутрішнє законодавство це дозволяє й рекомендоване відправлення доставляється в поштову скриньку, але одержувач заявляє про неодержання відправлення; якщо одержувач або, у випадку повернення до місця подання відправник посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, незважаючи на отриману належну розписку, негайно заявляє призначеному оператору, який видав відправлення, про виявлення ним крадіжки чи пошкодження. Він надає доказ того, що крадіжка або пошкодження не сталися після видачі. Термін «негайно» тлумачиться відповідно до національного законодавства.

Отже, указаними вище нормами матеріального права не передбачено відповідальності відповідача за невчасне надіслання кореспонденції.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Отже, до спірних правовідносин застосовується Конвенція, у статті 23 якої визначено підстави відповідальності призначених операторів за завдані збитки.

Аргументи позивача про зловживання ПАТ Укрпошта» монопольним становищем при наданні йому послуг апеляційний суд відхиляє, оскільки позивачем не наведено обґрунтування, на підставі чого він стверджує про те, що відповідач на час надання послуг займав монопольне становище. Такі доводи не ґрунтуються на положеннях статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», згідно з яким лише органам Антимонопольному комітету надано право визначати суб`єкта таким що займає монопольне становище на ринку та вважати його таким, що зловживає своїм монопольним становищем.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, підставами скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

При розгляді цієї справи суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, застосував норму матеріального права - статтю 23 ЦК України, яка не підлягає застосування у спірних правовідносинах, тому рішення суду належить до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, та скасування рішення суду першої інстанції, яким позов задоволено частково, апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 , у якій він просив скасувати рішення суду та стягнути на його користь моральну шкоду у більшому розмірі, ніж визначено судом, до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381, 383, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2019 року у даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: