Справа №:755/8189/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні,

в с т а н о в и в:

12 червня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29 липня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16 вересня 2019 року позивач в судовому засіданні подала заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири від 03 вересня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка подана до Дніпровського районного суду міста Києва 16 вересня 2019 року.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заяву про зупинення провадження у справі з підстав, викладених у письмовій заяві.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, вважає заявлене клопотання передчасним, оскільки судом не вирішено питання про відкриття провадження по справі де предметом оскарження є договір дарування частки квартири від 03 вересня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вислухавши думку учасника справи, оцінивши наведені позивачем підстави для зупинення провадження у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи і у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вищевказана норма передбачає зупинення судом провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, оскільки зупинення судом провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом, можливе лише за наявності відкритого провадження в межах розгляду іншої цивільної справи, до заяви про зупинення провадження у справі позивачем не надано ухвали про відкриття провадження у справі, що унеможливлює вирішення питання про зупинення провадження за відсутності обставин визначених у п. 6 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 6 ч.1 ст. 251, ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я