ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/284/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 313000000 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Марцішевської О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Енергобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Черкаської митниці ДФС ГУ ДФС в Черкаській області, третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, повний текст рішення складений 30 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Позов обґрунтовує тим що, в провадження Центрального ВДВС м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться зведене виконавче провадження № 36903894 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором.

Державним виконавцем Центрального ВДВС м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Коробкова Г.О. винесено постанову від 12 грудня 2017 року про опис та арешт майна.

Згідно вказаної постанови було описано та накладено арешт на майно, а саме: холодильник білий INDESIT; кондиціонер SAMSUNG; посудомийна машина ZANUSSI білого кольору; електричний чайник SIMENS; пилосос SATURN чорно-червоного кольору; роутер TP-Link білого кольору; пилосос NST чорного кольору з щіткою.

Позивач зазначає, що була присутня під час опису майна та заперечувала проти належності вказаного майна ОСОБА_2 , про що свідчить запис в постанові ОСОБА_2 та інших понятих. Проте державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна та передано вказане майно на зберігання боржнику.

09 січня 2018 року позивач звернулась до виконавчої служби із заявою про виключення вказаного майна із постанови про опис та арешт майна та надала підтверджуючі документи.

18 вересня 2018 року позивач та ОСОБА_2 звернулися із заявами про повернення вказано майна.

Відповіді на вказані заяви державним виконавцем надано не було.

На підставі наведеного та з врахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на майно: холодильник білий INDESIT; кондиціонер SAMSUNG; посудомийна машина ZANUSSI білого кольору; електричний чайник SIMENS; пилосос SATURN чорно-червоного кольору; роутер TP-Link білого кольору; пилосос NST чорного кольору з щіткою, яке було описане та арештоване постановою державного виконавця від 12 грудня 2017 року та зняти арешт з цього майна.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2019 року залучено у справі співвідповідачів ПАТ «Укргазбанк», ПАТ «Енергобанк», ТОВ «Факторинг Україна», Черкаську митницю ДФС ГУ ДФС в Черкаській області.

Залучено Центральний відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області до участі в справі в якості третьої особи.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року відмовлено у задоволенні позову про визнання за ОСОБА_1 право власності на холодильник білий INDESIT; кондиціонер SAMSUNG; посудомийна машина ZANUSSI білого кольору; електричний чайник SIMENS; пилосос SATURN чорно-червоного кольору; роутер TP-Link білого кольору; пилосос NST чорного кольору з щіткою, які були описані та арештовані постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 12 грудня 2017 року під час зведеного виконавчого провадження № 36903894 за адресою: АДРЕСА_1 та зняття арешту з майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне, висновки суду не відповідають фактичним обставин справи, а по справі постановити нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховані долучені до позовної заяви докази, які не були спростовані відповідачами. Також судом не було взято до уваги заперечення боржника та свідка на постанові про опис та арешт майна від 12 грудня 2017 року.

Крім того відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АБ «Укргазбанк» адвокат Крупний О.Г. просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду без змін, вважаючи рішення суду законним, обґрунтованим, прийнятим на підставі повного і всебічного розгляду матеріалів справи, а апеляційна скарга безпідставна.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що в провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 36903894 про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь юридичних осіб.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Коробкової Г.О. про опис та арешт майна від 12 грудня 2017 року описано і накладено арешт на таке майно: холодильник білий INDESIT; кондиціонер SAMSUNG; посудомийна машина ZANUSSI білого кольору; електричний чайник SIMENS; пилосос SATURN чорно-червоного кольору; роутер TP-Link білого кольору; пилосос NST чорного кольору з щіткою та передано вказане майно на відповідальне зберігання.

У графі зауваження або заяви осіб, що були присутніми під час опису майна, і розпорядження за ними державного виконавця вказаної постанови ОСОБА_2 було зазначено, що вказане майно , яке було описане не належить їй, а належить іншій особі.

Також у вказаній графі постанови представником стягувача ОСОБА_3 зазначено, що якщо не буде надано підтвердження права власності іншою особою, клопотатиме про вилучення вказаного майна з відповідального зберігання боржника.

01 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із заявою про виключення з постанови про опис і арешт вказаного майна та додані документи, які підтверджують належність цього майна їй, а не ОСОБА_2

Не отримавши відповіді на заяву 18 вересня 2018 року позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були подані до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повторно заяви про виключення з постанови про опис і арешт вказаного майна.

Відповіді на заяви отримано не було.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Виключний перелік підстав, в яких державний виконавець знімає арешт з майна боржника, наведений у частині четвертій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина четверта статті 59 вказаного Закону).

Відповідно до частини першої статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем) , і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до частини першої статті 937 ЦК України договір зберігання укладається в письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняті речі на зберігання посвідчені розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить оформляти вчинені правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Такою сумою є 340 грн. (17 х 20).

Такий письмовий договір позивач до суду не надала.

Що стосується наданих квитанцій та накладних, то в них відсутні індифікаційні номери товару. Із них неможливо встановити , що товар який внесено в акт опису належить саме позивачці.

Під час проведення опису і арешту майна державним виконавцем позивачка була присутня як понятий, але не заявляла про те, що описане майно належить саме їй.

Поскільки позивачка не надала суду належних або допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: