Справа № 367/3337/19
Провадження №2/367/4101/2019
01 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київськоїобласті у складі:
Головуючої судді Саранюк Л.П.
за участі секретаря Бабакової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» про зняття арешту,-
Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області знаходилося виконавче провадження за номером 3304787 з примусового виконання виконавчого листа № 2-717 від 13.04.2002 р. виданого Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» (далі - Відповідача 2) боргу за послуги за теплопостачання для квартири за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 2 509,00 грн., про яке не було відомо Позивачу.
03.12.2002 постановою державного виконавця Овдеюка Володимира Миколайовича Виконавчої служби Ірпінського УЮ накладений арешт на майно Позивача, та членів її сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (квартиру за адресою АДРЕСА_1 ), що належить їй та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на майно №40 від 11.01.2000 р. у межах суми заборгованості в розмірі 2 509,00 грн.
Згідно інформаційної довідки № 164355945 від 21.04.2019 р. з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (квартири за адресою АДРЕСА_1 ) містяться записи про обтяження:
Позивач зверталася до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (далі - Відповідача 1) із заявою про зняття арешту з майна, на яку отримала відповідь від 24.04.2019 р., а саме: строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних записів становить три роки, після чого вони підлягають знищенню, тому виконавча служба не може зняти арешт з майна позивача та членів її сім`ї, арешт може бути знятий за рішенням суду.
Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить Позивачу та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності, створює їм перешкоди у здійсненні свого права розпорядження майном.
Відповідно до Довідки №47 від 23.04.2019р. виданої Відповідачем 2 заборгованість за теплопостачання для квартири за адресою АДРЕСА_2 у Позивача перед Відповідачем 2 відсутня.
В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала.
В судове засідання відповідач Приватне комунально-побутове підприємство «Теплокомунсервіс» свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області знаходилося виконавче провадження за номером 3304787 з примусового виконання виконавчого листа № 2-717 від 13.04.2002 р. виданого Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» боргу за послуги за теплопостачання для квартири за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 2 509,00 грн., про яке не було відомо Позивачу.
03.12.2002 постановою державного виконавця Овдеюка Володимира Миколайовича Виконавчої служби Ірпінського УЮ накладений арешт на майно Позивача, та членів її сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (квартиру за адресою АДРЕСА_1 ), що належить їй та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на майно №40 від 11.01.2000 р. у межах суми заборгованості в розмірі 2 509,00 грн.
Згідно інформаційної довідки № 164355945 від 21.04.2019 р. з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (квартири за адресою АДРЕСА_1 ) містяться записи про обтяження:
Позивач зверталася до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області із заявою про зняття арешту з майна, на яку отримала відповідь від 24.04.2019 р., а саме: строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних записів становить три роки, після чого вони підлягають знищенню, тому виконавча служба не може зняти арешт з майна позивача та членів її сім`ї, арешт може бути знятий за рішенням суду.
Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить Позивачу та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності, створює їм перешкоди у здійсненні свого права розпорядження майном.
Відповідно до Довідки №94 від 01.08.2019 виданої Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» заборгованість за теплопостачання для квартири за адресою АДРЕСА_2 у Позивача відсутня.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом абозагальними принципами міжнародного права.
Частина 1 статті 317 ЦК України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимогч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Оскільки на даний час заборгованість по оплаті послуг теплопостачання для квартири за адресою АДРЕСА_2 у Позивача відсутня, необхідність у арешті майна відпала, то суд задовольняє позовну заяву.
На підставіст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 386 ЦК України, Законом України «Про виконавчепровадження», керуючисьст.ст. 4, 12, 81, 247, 263-268 ЦПК України суд,-
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк