ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року

м.Суми

Справа №577/5462/18

Номер провадження 22-ц/816/4025/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сектор Агрокон» Данилюк Наталії Миколаївни

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2019 року в складі судді Буток Т.А., ухваленого у м. Конотоп, повний текст якого складений 24 травня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сектор Агрокон», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Конотопагротехсервіс», Підлипненська сільська рада м. Конотоп Сумської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра Грейн», Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма Соснівська» про відшкодування суми отриманого доходу за незаконне користування земельними ділянками.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначила про те, що, як її земельна ділянка, так і земельна ділянка позивача ОСОБА_2 у 2017 році були засіяні відповідачем ТОВ «Сектор Агрокон» кукурудзою. Разом з тим, як вказує заявник апеляційної скарги, ні вона, ні ОСОБА_2 не надавали згоди ПАТ «Конотопагротехсервіс» на передання в суборенду відповідачу земельних ділянок та не укладали з товариством ніяких угод щодо користування землею. При цьому, ОСОБА_1 звернула увагу на ту обставину, що судом не були враховані пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили вимоги позову. Ураховуючи викладене, позивач вважає, що фактично відповідач у 2017 році використовував належні їй та сину земельні ділянки без законних підстав, отримав дохід від продажу врожаю кукурудзи, вирощеної на їх земельних ділянках, тому повинен сплатити заявлену суму коштів за користування належними позивачам земельними ділянками.

Третя особа Підлипненський старостинський округ Конотопської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу вказала про те, що у 2007 році позивачі та ВАТ «Конотопське підприємство «Агротехсервіс» уклали договори оренди земельних ділянок строком на десять років, а 28 березня 2016 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Терра Грейн» були укладені договори про емфітевзис. Інших даних про оренду належних позивачам земельних ділянок старостинський округ не має.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Вказана позивачем ОСОБА_1 у заяві від 26 липня 2019 року причина неявки: її хвороба не підтверджена відповідними доказами, тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі позивачів, як і третіх осіб також, ураховуючи, що повідомлена позивачем ОСОБА_1 причина неявки судом визнана неповажною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ТОВ «Сектор Агрокон» Данилюк Н.М. про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що позивачі не довели належними та допустимими доказами тих обставин, що у 2017 році між ними та відповідачем існували орендні відносини та, що саме відповідач у незаконний спосіб обробляв земельні ділянки позивачів, внаслідок чого вони не отримали доходи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 3,635 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_1 , що знаходиться на землях Підлипенської сільської ради.

Позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 3,7114 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_2 , що знаходиться на землях Підлипенської сільської ради.

Вказані обставини підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державними актами на право приватної власності на землю НОМЕР_3 від 10 грудня 2002 року та НОМЕР_4 від 08 лютого 2007 року (а.с. 27 - 33).

Відповідно до договорів оренди землі від 06 грудня 2007 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали належні їм земельні ділянки в оренду ВАТ «Конотопське підприємство «Агротехсервіс» строком на десять років, а 10 грудня 2007 року вказані договори були зареєстровані у Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» (а.с. 8 - 9, 14 - 15).

Додатковими угодами від 13 липня 2009 року сторони договорів оренди узгодили розмір орендної плати (а.с. 10, 18).

Відповідно до договору про Емфітевзис від 28 березня 2016 року ОСОБА_1 передала у користування ТОВ «Терра Грейн» земельну ділянку площею 3,635 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , терміном на сім років, який був зареєстрований 26 серпня 2016 року за № 31100700, що підтверджується інформацією про державну реєстрацію іншого речового права (а.с. 23 - 28).

28 березня 2016 року ОСОБА_2 також передав у користування ТОВ «Терра Грейн» земельну ділянку площею 3,7114 га, з кадастровим номером НОМЕР_2 , терміном на десять років, який був зареєстрований також 26 серпня 2016 року за № 31099600, що підтверджується відповідним договором, інформацією про державну реєстрацію іншого речового права (а.с. 19 - 22, зворот а.с. 32).

17 квітня 2018 року комісія в складі представника Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Кочанова Б.А., начальника ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_21, представників ПСП АФ «Соснівська» Галян Т. В. , голови Підлипенської сільської ради ОСОБА_22 , землеміра Підлипенської сільської ради ОСОБА_8 . в присутності власників земельних паїв, у тому числі і позивача ОСОБА_1 , склали акт про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок, що належать власникам земельних паїв згідно державних актів на право приватної власності на землю (а.с. 36).

Як зазначено у вищевказаному акті, у 2017 році земельні ділянки деяких власників, в тому числі у їх переліку вказані і позивачі, знаходились в оренді ПАТ «Агротехсервіс» та були засіяні кукурудзою, урожай якої був зібраний. На час складання акта на двох земельних ділянках ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засіяна озимина, а решта ділянок передисковані.

З актів від 17 квітня 2018 року про відновлення меж та прийомки - передачі межових знаків на зберігання вбачається, що межі земельних ділянок позивачів були закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у присутності представника Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Кочанова Б. А . та користувача суміжних земельних ділянок, а саме: представника ТОВ «Сектор Агрокон» директора ОСОБА_13 . (а.с. 34, 35).

Відповідно до довідки від 27 вересня 2018 року за № 506 у 2016 році між ТОВ «Терра Грейн» та власниками земельних ділянок, які розташовані на території Підлипненської сільської ради, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 укладено договори про Емфітевзис. Даних про те, яке підприємство у 2017 році обробляло паї сільська рада не має (а.с. 42).

Власники земельних паїв, у тому числі позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зверталися до ПАТ «Агротехсервіс» про надання інформації стосовно виплати орендної плати за 2017 рік (а.с. 40). Проте, матеріали даної справи не містять доказів про надання відповіді на вказане звернення.

ПАТ «Конотопагротехсервіс» листом від 02 травня 2018 року за № 17 повідомило сільського голову Підлипенської сільської ради про те, що земельні ділянки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у 2017 році товариством не оброблялись (а.с. 43).

17 квітня 2018 року Приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма «Соснівська» у листі за № 16 просило ТОВ «Сектор Агрокон» не використовувати земельні паї окремих громадян, у тому числі і позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з укладенням з ними договорів оренди земельних ділянок (а.с. 48).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 15 вересня 2017 року позивачі уклали з Приватним сільськогосподарським підприємством агрофірма «Соснівська» договори про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) відносно земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 зі строком дії: 15 вересня 2032 року, які були зареєстровані 17 жовтня 2017 року за №№ 37591652 та 37592176, відповідно (а.с. 61 - 64).

Згідно з довідкою, наданою ТОВ «Терра Грейн» 14 травня 2018 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , вбачається, що на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 дійсно 23 травня 2016 року було укладено договір про Емфітемзис, який 28 березня 2016 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до запису за № 16081520. Однак, у зв`язку з тим, що право оренди на дану земельну ділянку мало ВАТ «Конотопське підприємство «Агротехсервіс» за договором оренди землі, зареєстрованого ДЗК і не внесеного в реєстр прав про нерухоме майно та, зважаючи на наявність на вказаній земельній ділянці посівів ВАТ «Конотопське підприємство «Агротехсервіс», між підприємствами було досягнуто згоди щодо обробітку земельної ділянки саме ВАТ «Конотопське підприємство «Агротехсервіс» до спливу терміну дії наявного у них договору та сплати всіх відповідних платежів. 12 вересня 2017 року за взаємною згодою з позивачем договір про Емфітемзис від 28 березня 2016 року з ТОВ «Терра Грейн» було розірвано (а.с. 45).

В листі від 02 жовтня 2018 році за № 14 ТОВ «Сектор Агрокон» повідомило адвоката про те, що в 2017 - 2018 роках не укладало договори оренди земельних ділянок з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 і ОСОБА_14 та не використовувало земельні ділянки, належні вказаним громадянам (а.с. 44).

Крім того, ПАТ «Конотопагротехсеріс» у листі від 05 грудня 2018 року за № 63 повідомило адвоката про те, що товариство у 2017 році нікому не передавало в користування земельні ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , а також не використовувало земельні ділянки вищевказаних громадян, оскільки вони були здані в емфітевзис ТОВ «Терра Грейн» у 2016 році та зареєстровані в січні 2017 року (а.с. 88).

Обґрунтовуючи заявлений розмір доходу за час користування ТОВ «Сектор Агрокон» спірними земельними ділянками, позивачі зазначили про те, що відповідач у 2017 році незаконно користувався належними їм на праві власності земельними ділянками, тому, як вони вважали, повинен сплатити на їх користь суму отриманого доходу, виходячи з тих розрахунків, що середня урожайність кукурудзи у 2017 році склала 6 т з одного гектара, а її ринкова вартість становила 3500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів, є ЗК України та Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року N 284 (далі - Порядок).

У ч. 2 ст. 152 ЗК України йдеться про те, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (п. д ч. 1ст. 156 ЗК України).

Відповідно до п.п. 1, 3 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Виходячи з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Встановлені в справі обставини дають підстави стверджувати, що позивачі не довели належними та допустимими доказами порушення відповідачем ТОВ «Сектор Агрокон» їх прав, як власників земельних ділянок для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на землях Підлипенської сільської ради. Зокрема, у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин щодо самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок позивачів у 2017 році, вирощування на них кукурудзи та отримання товариством доходу від реалізації сільськогосподарської культури.

Отже, твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що ні вона, ні ОСОБА_2 не надавали відповідачу згоди на передання їх земельних ділянок в суборенду є безпідставними та не заслуговують на увагу колегії суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт користування відповідачем земельними ділянками позивачів підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не можна взяти до уваги, оскільки вказані особи підтвердили лише ту обставину, що ТОВ «Сектор Агрокон» у 2017 році обробляло поле, що знаходиться на землях Підлипенської сільської ради, чого також не спростовував відповідач у відзиві на позов (а.с. 55 - 56). У той же час, надані свідками пояснення не підтвердили факт користування відповідачем саме земельними ділянками, що належать позивачам.

Крім того, підписуючи акт від 17 квітня 2018 року, позивач ОСОБА_1 фактично погодилась з тим, що у 2017 році земельні ділянки позивачів знаходилися в оренді ПАТ «Агротехсервіс» (а.с. 36).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ПАТ «Контопагротехсервіс» повідомило позивачів про те, що у 2017 році воно не користувалося їх земельними ділянками не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки факт невикористання землі вказаним орендарем ще не свідчить про те, що саме відповідач користувався спірними земельними ділянками у 2017 році.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду про відмову у задоволенні позову також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування рішення суду.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, його висновки відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому таке судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 31 липня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко