Справа № 297/2728/18
13 лютого 2019 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача виконавчий комітет Великобактянської сільської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що квартира АДРЕСА_1, належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1994 року.
Зазначала, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за вищевказаною адресою, однак не проживають у даній квартирі, а саме ОСОБА_2 не проживає більше 6 років, ОСОБА_3 не проживає більше 12 років та ОСОБА_4 не проживає більше 10 років, у звязку з чим позивач вимушена була звернутися до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.
Наявність проживання відповідачів за вище вказаною адресою, створює для позивача незручності, перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм житлом, порушує її право власності на нерухоме майно.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не зявилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання.
Представник третої особи без самостійних вимог на стороні позивача виконавчий комітет Великобактянської сільської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1994 року, належить квартира АДРЕСА_1.
З листа Берегівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області №2101.21-3518/2112.1-18 від 20.12.2018 року та листа Великобактянської сільської ради №295 від 28.12.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, значаться на реєстраційному за адресою: с. В. Бакта, проспект Свободи, 9,АДРЕСА_2.
У ст. 29 ЦК України визначено поняття «місця проживання», а саме, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово.
Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири (будинку) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 316 ЖК України право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають три правомочність - володіння, користування і розпорядження. Володіння майном - має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна.
Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Суд вважає, що право позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю порушено та підлягає захисту, у зв'язку з існуванням факту проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування житлом та зняття з реєстрації, підлягають задоволенню, так як останні не проживають в квартирі значний проміжок часу.
Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.
Позивачем вимоги позову доведені, на підставі наданих доказів, встановлені обставини, що свідчать про порушення її права, яке підлягає захисту в обраний позивачем спосіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 280-284, 353, 355, 356 ЦПК України, ст.ст.16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №9 по вул. Свободи, 9 в с. В. Бакта, Берегівського району, Закарпатської області.
Рішення, після набрання законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстраційного обліку за адресою: с. В. Бакта, проспект Свободи, 9,АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_5.