Провадження № 2/161/3729/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 грудня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом позбавлення права його користування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом позбавлення права його користування.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.07.2019 року. Зазначене майно їй заповіла її мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, як виявилось, у належній їй квартирі є зареєстрованим з 2006 року співмешканець померлої - ОСОБА_2 , який на даний час в ній не проживає, плату за користування житлом не здійснює, будь-які його речі в квартирі відсутні.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим у належній їй квартирі, порушує її права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном, просить усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування квартирою АДРЕСА_1 , а також, стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в письмовій заяві просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`являється, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань від відповідача не надходило.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 . Дана обставина стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 23.07.2019 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Базалицькою О.Р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8,10).

Як вбачається копії будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_2 , довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 52098 від 02.08.2019 року (а.с.11-14) в даній квартирі, крім позивача, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

З доводів позивача, вищезазначену квартиру їй заповіла її мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 - співмешканець померлої ОСОБА_3 , з 2006 року зареєстрований у спірній квартирі, на даний час в ній не проживає, плату за користування житлом не здійснює, будь-які його речі в квартирі відсутні, що підтверджується довідкою Луцького ВП ГУНП у Волинській області № 3/3818/58/04-19 від 08.08.2019 року.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14, аналіз правових норм ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Враховуючи, що позивач є власником спірної квартири, відповідач не є членом родини позивача, а зареєстрований у квартирі як член сім`ї колишнього власника, суд приходить до висновку про те, що факт реєстрації відповідача у спірній квартирі після зміни власника за умови відсутності для того передбачених законом підстав є достатнім доказом того, що такі перешкоди чиняться, оскільки унеможливлює користування та розпорядження власником належним йому майном на власний розсуд.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов щодо усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування квартирою АДРЕСА_1 слід задовольнити.

У відповідності до ст..141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі ст.391 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 12, 77, 78, 141, 265, 268, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 ) права користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Луцький міськрайонний суд Волинської областішляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 09.12.2019 року.

Суддя Черняк В.В.