П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 757/27094/18-ц

Номер провадження 22-ц/824/11573/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Саліхова В.В., Шахової О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгомирова - 4», про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгомирова-4» про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 01 травня 2017 року № 112/ПС та зменшення розміру заборгованості на суму 1 079 грн. 42 коп., яка була сплачена ОСОБА_1 за фактично не надані послуги, зобов`язання відповідача здійснювати розрахунок за Договором про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 01 травня 2017 року № 112/ПС, вираховуючи вартість фактично не наданих послуг.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 травня 2017 року між ОСОБА_1 як власником квартири АДРЕСА_1 , та ОСББ «Драгомирова-4» було укладено Договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

З 12 квітня 2016 року по день звернення з позовною заявою ні позивач, ні члени його сім`ї, ні будь-які інші особи в вищевказаній квартирі не проживали.

Позивач неодноразово звертався до ОСББ «Драгомирова-4» з проханням привести стан розрахунків та розмір щомісячного внеску на утримання будинку у відповідність до вимог ч. 5 та 6 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції чинній на дату звернення.

Листами від 26 лютого 2018 року та 17 квітня 2018 року позивачу було відмовлено у задоволенні його вимог з посиланням на неможливість застосування приписів Закону України «Про житлово-комунальні послуги» для регулювання правовідносин, що склались між ОСОБА_1 та ОСББ «Драгомирова-4».

Разом з тим, позивач, посилаючись на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» про обов`язок виконавця/виробника провести перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненадані або наданні не в повному обсязі, зауважує, що ними було здійснено переплату за ненадані послуги у розмірі 1 079 грн. 42 коп.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року (а.с. 107 -111) відмовлено в позові ОСОБА_1 до ОСББ «Драгомирова-4» про захист прав споживачів.

Не погоджуючи з вищевказаним рішенням суду, 27 травня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема, тим що відповідач шляхом укладення цивільно-правової угоди з позивачем набув статусу виконавця житлово-комунальних послуг, а взаємовідносини, що склались між сторонами, слід визначити як відносини між власником та виконавцем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, які відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є різновидом житлово-комунальних послуг.

Скаржник зазначає, що включення до вартості житлово-комунальних послуг суми обов`язкових внесків на утримання спільного майна не змінює функціонального призначення таких послуг.

Відповідач не здійснює утримання прибудинкової території, з огляду на те, що її не існує, та останнім не надано належних і допустимих доказів стосовно надання таких послуг. Разом з тим, Договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 01 травня 2017 року № 112/ПС та Кошторис надходжень та витрат ОСББ «Драгомирова-4» містять статтю видатків на утримання будинків та прибудинкових територій.

Крім того, ні скаржник, ні члени його родини, ні будь-які інші особи у житловому приміщенні не проживають на постійній основі. З метою отримання довідки на підтвердження постійної відсутності в квартирі скаржника, членів його сім`ї та будь-яких інших осіб, ОСОБА_1 звернувся до відповідача як балансоутримувача будинку, однак його звернення було залишено без уваги. Суд першої інстанції мав можливість встановити вищевказану обставину під час розгляду справи, однак проігнорував її, не зважаючи на прохання позивача.

А рішення суду не містить жодної оцінки доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

06 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив ОСББ «Драгомирова-4» з відповідним підтвердженням його надсилання позивачу, з якого, зокрема, вбачається, що загальними зборами ОСББ «Драгомирова-4» було прийнято рішення, оформленні протоколами, якими затверджено кошторис надходження та витрат останнього з відповідним тарифом для нарахування внесків на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир, розмір тарифу позивачем не оскаржувався.

Відповідач зазначає, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстроване ТОВ « ГАНЗА АГ», засновником якого є ОСОБА_1 , що спростовує твердження позивача про невикористання належної йому на праві власності вищевказаної квартири.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 травня 2017 року між ОСББ «Драгомирова-4» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 112/ПС про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, відповідно до умов якого ОСББ самостійно або шляхом залучення фізичних та/або юридичних осіб забезпечує надання споживачеві послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а останній забезпечує своєчасну оплату внесків на утримання будинку і споруд та прибудинкової території за встановленим тарифом у строки та на умовах, що передбачені Договором (а.с. 13 -14).

Відповідно до кошторису надходжень і витрат ОСББ «Драгомирова-4» на 2017 рік, затвердженого рішенням Загальних зборів ОСББ «Драгомирова-4» від 16 лютого 2017 року, оформленим протоколом № 3, коефіцієнт для нарахування надходження від власників квартир складає 3,00 грн./м2 (а.с. 100).

Відповідно до кошторису надходжень та витрат ОСББ «Драгомирова-4» на період з 01 серпня по 31 грудня 2017 року, затвердженого рішенням Загальних зборів від 19 липня 2017 року, оформленим протоколом № 4, тариф для нарахування внесків на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир складає 4,00 грн./м2(а.с. 101).

Відповідно до кошторису надходжень та витрат ОСББ «Драгомирова-4» на період з 01 лютого по 31 грудня 2018 року, затвердженого рішенням Загальних збораів від 13 лютого 2018 року, оформленим протоколом № 5, тариф для нарахування внесків на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир складає 5,00 грн./м2 (а.с. 102).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що невикористання або відмова від використання позивачем власної квартири не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг, до якого зокрема належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 вищевказаного закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Положення ч. 2 ст. 7 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» покладають на кожного співвласника зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Статею 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено обов`язки співвласника, зокрема співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частина 2 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає повноваження зборів співвласників, до яких належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 вищевказаного закону невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з п. 4.2. Статуту ОСББ «Драгомирова -4» сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Згідно з умовами Договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 01 травня 2017 року на споживача покладено обов`язок своєчасно сплачувати щомісячну суму внесків, розраховану на підставі затвердженого тарифу, встановленого рішенням Загальних зборів членів ОСББ.

Як зазначає у своїх рішеннях Верховний суд, обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку (справа № 910/11312/17).

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в матеріалах справи підтвердження прийняття Загальними зборами ОСББ «Драгомирова-4» рішень, оформлених протоколом, якими було затверджено кошторис надходжень та витрат об`єднання з відповідним тарифом для нарахувань внесків на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , а тому на останнього покладено обов`язок сплачувати внески і платежі, встановлені зборами співвласників, в межах їх повноважень.

Враховуючи, що між сторонами було укладено Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, відповідно до п. 2 якого відповідачем розраховано суму щомісячних внесків, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано врахував відсутність оскарження позивачем в установленому законом порядку розміру встановленого тарифу для нарахувань внесків на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що ні він, ні члени його родини, ні будь-які інші особи у житловому приміщенні не проживають на постійній основі в повному обсязі спростовуються положеннями ч. 3 ст. 12 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якими визначено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О. В. Шахова