Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3216/18
Провадження № 2/376/253/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Коваленко О.М.,

при секретарі - Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого вказала, що 15 серпня 1991 року в Самгородоцькій сільській раді Сквирського району Київської області на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого : «Все майно , де б воно не було і з чого б воно не складалось , в тому числі належне мені домоволодіння , і взагалі все те, на що я законом матиму право на день смерті заповідаю ОСОБА_2 та ОСОБА_1».

22 вересня 2002 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 . Заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінювався та не відмінявся.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_2 ;

земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_8, яка розташована по АДРЕСА_2, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_9 ОСОБА_3;

земельну ділянку площею 0,2977 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована по АДРЕСА_2, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_5 ОСОБА_3;

земельну ділянку площею 0,800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_6, яка розташована в за адресою Київська область, Сквирський район, Самгородоцької сільської ради, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_7 ОСОБА_3.

Після смерті матері сторони по справі утримували спадкове майно в належному стані, проводили ремонти в будинку та використовували земельні ділянки за призначенням і вважали, що прийняли спадщину і не зверталися до нотаріуса.

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у позивачки відсутні оригінали документів на спадкове майно позивачка змушена звернутися до суду, що підтверджується роз'ясненням по спадщині державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області.

Згідно ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент смерті спадкодавця, часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, тобто часом відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_2.

Окрім позивачки є ще спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2, яка відмовилася від прийняття спадщини, про що 10.03.2013 року написала заяву про відмову від прийняття спадщини.

За таких обставин, позивачка просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_8, яка розташована по АДРЕСА_2, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_9 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,2977 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована по АДРЕСА_2, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_10 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_6, яка розташована в за адресою Київська область, Сквирський район, Самгородоцької сільської ради, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_7 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою в якій просила провести розгляд справи в її відсутності, та вказала, що позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов визнає, заперечень не має.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що 15 серпня 1991 року в Самгородоцькій сільській раді Сквирського району Київської області на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого : «Все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось , в тому числі належне мені домоволодіння , і взагалі все те, на що я законом матиму право на день смерті заповідаю ОСОБА_2 та ОСОБА_1» (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2, видане (повторно) Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області 02.11.2012 року, актовий запис №1553 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_2, що підтверджується Довідкою № 85 від 05.05.2016 року виданою Самгородоцькою сільською радою Сквирського району Київської області (а.с.19);

земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_8, яка розташована по АДРЕСА_2, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 (а.с.27);

земельну ділянку площею 0,2977 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована по АДРЕСА_2, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_5 ОСОБА_3 (а.с.28);

земельну ділянку площею 0,800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_6, яка розташована в за адресою Київська область, Сквирський район, Самгородоцької сільської ради, яка належала згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_7 ОСОБА_3 (а.с.29).

11.11.1994 року позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6, про що свідчить штамп в паспорті позивачки (а.с.15) та після укладання шлюбу позивачка отримала прізвище «ОСОБА_1».

Родинні зв'язки між позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлою ОСОБА_3 підтверджується копією Свідоцтва про народження позивачки (повторно) Серія НОМЕР_11 виданого Виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області від 10 вересня 2013 року, актовий запис № 5 (а.с.10).

Оскільки, на день смерті спадкодавця ОСОБА_3, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2, діяв Цивільний кодекс Української РСР 1963 року, то до правовідносин які склалися між сторонами по справі підлягають застосуванню вимог ЦК в редакції 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті матері позивачка по справі ОСОБА_1 утримувала спадкове майно в належному стані, проводила ремонти в будинку та використовувала земельні ділянки за призначенням, про що не заперечує відповідачка по справі ОСОБА_2,а тому суд вважає, що позивачка прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК в редакції 1963 року, а саме фактично вступила в управління і володіння спадковим майном.

Оскільки позивачка вважала, що прийняла спадщину фактично вступив в управління і володіння спадковим майном то і не зверталась до нотаріальної контори.

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном та 20.04.2016 року подала заяву до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у позивачки відсутні оригінали документів на спадкове майно позивачка змушена звернутися до суду, що підтверджується роз'ясненням по спадщині державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області № 1070/01-16 від 20.05.2016 року (а.с.22).

Окрім позивачки є ще спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 - відповідачка по справі рідна сестра позивачки ОСОБА_2, яка відмовилася від прийняття спадщини, про що 10.03.2013 року склала відповідну заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.39).

За змістом ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті матері ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та Керуючись ст. 41 Конституції України,ст.ст. 2,4,5,12,13, 19, 76,81, 82, 200,206, 247,258,259, 263 - 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 524-526,534,549 ЦК України в редакції 1963 року, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 70,70 кв. м., житловою площею 47,40 кв. м., розташований по АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_8, яка розташована по АДРЕСА_2, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_3 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,2977 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована по АДРЕСА_2, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_5 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_6, яка розташована в за адресою Київська область, Сквирський район, Самгородоцької сільської ради, яка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_12 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко