Справа № 367/6307/16-ц
Провадження №2/367/1759/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Коваленко С.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мьолі-Інвест-Україна», третя особа Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 24.12.2013 року Ірпінським міським судом Київської області було винесено рішення по справі №367/7709/13-ц, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , а в іншій частині позову відмовлено.

01.04.2016 року Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було виправлено помилку в указаному вище рішенні, а саме зазначено в тексті резолютивної части ни реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

03.08.2016 року ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , про що свідчать Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.08.2016 року № 65368983 та №65363658 відповідно.

З вказаних вище Інформаційних довідок позивачу стало відомо про те, що 27.07.2016 року на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 було накладено арешт у зв`язку з винесенням Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50162314 від 26.07.2016 року. При цьому особою, майно якої обтяжується, вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕРС-СІТІ».

Отже, право власності на зазначені вище квартири було визнано за Позивачем в судовому порядку до моменту накладення арешту на майно Відповідача 1 на користь Відповідача 2. Наявність арешту спричиняє неможливість здійснення Позивачем свого суб`єктивного права, оскільки його право на розпорядження вказаним вище нерухомим майном обмежене.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами просить суд, зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50162314 від 26 липня 2016 року Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтримав обставини викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов, таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, судом встановлено,що 24.12.2013 року Ірпінським міським судом Київської області було ухвалено рішення по справі №367/7709/13-ц, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , а в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою від 24.02.2014 року Апеляційного суду Київської області рішення Ірпінського міського суду від 24.12.2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог у визнанні права власності на об`єкти нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_4 на технічний поверх б/н (в другій секції на 22 поверсі будинку, загальною площею 44, 94 кв.м. в будинку АДРЕСА_5 залишено без змін.

01.04.2016 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було виправлено помилку в указаному виїде рішенні, а саме зазначено в тексті резолютивної части ни реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

03.08.2016 року ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , про що свідчать Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.08.2016 року № 65368983 та №65363658 відповідно.

27.07.2016 року на квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 було накладено арешт у зв`язку з винесенням Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50162314 від 26.07.2016 року. При цьому особою, майно якої обтяжується, вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕРС-СІТІ».

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

У відповідності до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Згідно ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 353 ЦК України у разі стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії та за інших надзвичайних обставин, з метою суспільної необхідності майно може бути примусово відчужене у власника на підставі та в порядку, встановлених законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості (реквізиція). В умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості. Реквізоване майно переходить у власність держави або знищується. Оцінка, за якою попередньому власникові була відшкодована вартість реквізованого майна, може бути оскаржена до суду. У разі реквізиції майна його попередній власник може вимагати взамін надання йому іншого майна, якщо це можливо. Якщо після припинення надзвичайної обставини реквізоване майно збереглося, особа, якій воно належало, має право вимагати його повернення у судовому порядку. У разі повернення майна особі у неї поновлюється право власності на це майно, одночасно вона зобов`язується повернути грошову суму або річ, яка була нею одержана у зв`язку з реквізицією, з вирахуванням розумної плати за використання цього майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладені обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "АВЕРС - СІТІ", ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" про зняття арешту з майна слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 316, 319, 321, 328, 353, 391 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_6 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50162314 від 26 липня 2016 року Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50162314 від 26 липня 2016 року Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Копію рішення направити відповідачам та третій особі для відома.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи 13 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Пархоменко