Справа №: 343/1926/19
Провадження №: 2/0343/706/19
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

18 вересня 2019 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення сесії сільської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати незаконною (протиправною) бездіяльність сільської ради, що полягає у відмові в розгляді його заяви від 20.02.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Липовець» с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, орієнтовною площею біля 2 га, та зобов`язати відповідача розглянути вищевказану заяву і прийняти рішення щодо надання йому дозволу на розробку вказаного проекту землеустрою, а також визнати незаконною (неповноважною) 25 сесію Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, яка відбулась 30.05.2019 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки та передачі у власність, площею 2 га, кадастровий номер :01:002:0202, що знаходиться в урочищі «Липовець» с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, визнати незаконним та скасувати прийняте нею рішення № 861-25/2019 «Про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки та передачу у власність» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 2 га в урочищі «Липовець» с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:002:0202. Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником бойових дій і має право на отримання безоплатно у власність земельної ділянкид ля ведення особистого селянського господарства. Щоб скористатися своїм правом, він 21.02.2019 року звернувся із заявою в Оболонську сільську раду з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Липовець» с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, орієнтовною площею біля 2 га, долучивши графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування вказаної ділянки. Однак, сільська рада його заяву не розглянула на сесії, а листом від 21.02.2019 року повідомила, що на цю земельну ділянку вже надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою ще в 2014 році. Пізніше йому стало відомо, що 30.05.2019 року було проведено сесію Оболонської сільської ради, на якій вказану земельну ділянку надано працівнику цієї сільської ради ОСОБА_2 Такі дії та прийняте рішення щодо вказаної земельноїділянки вважає протиправними, в зв`язку з чим звернувся в суд з даним позовом.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Главою 2 вказаного Кодексу України, визначено цивільну предметну та суб"єктну юрисдикцію загальних судів. Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 19 вище вказаного Кодексу, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частинами 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України, передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до повноважень сільських рад, зокрема, належить і вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Як вбачається з ч. 1 ст. 122 вищевказаного Кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Тобто, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позови у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності віднесено до розгляду адміністративних судів.

Крім того, згідно ч. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно ч. 6 вище вказаної Постанови, при вирішенні питань, пов`язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз`яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК України земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з`ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов`язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010, положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З аналізу вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана позивачем бездіяльність Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області сільської ради, що полягає у відмові в розгляді його заяви від 20.02.2019 року та прийняте рішення №861-25/2019 про «Про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки та передачу у власність» в частині, щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки, площею 2.0000 га, кадастровий номер :01:002:0202, що знаходиться в урочищі «Липовець» у с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , є результатом дій (бездіяльності) Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, як суб`єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, тому даний спір є публічно-правовим.

Однак, позивач звернувся до суду з позовною заявою в порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, позивачу роз`яснюється право на звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 186 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення сесії сільської ради.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: