У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., секретаря судового засідання Струтинська Н.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгороді матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвавання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявилися.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

28 листопада 2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1О до ОСОБА_2М про розірвання шлюбу.

Згідно вказаної ухвали суду, судове засідання було призначено на 14.01.2019 року о 08 годині 30 хвилин.

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (№62), причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило.

12.02.2019 року позивачка ОСОБА_1 повторно в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (№002), причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 14.01.2019 року та 12.02.2019 року також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Відповідно ч.5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин повторної неявки в судові засідання заявника, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду заяви.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвавання шлюбу без розгляду, в звязку з повторною неявкою позивача у судове засідання та не надання доказів поважності неявки до суду.

Керуючись ст.ст.212,223,257ч.1 п.3,354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвавання шлюбу залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подається протягом пятнадцяти днів з дня її отримання до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Т.Р. Деметрадзе