пр. № 2/759/1527/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м.Києва у складі

головуючого Миколаєць І.Ю..

при секретарі Шелудько В.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

за результатами підготовчого засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 вимогами якого є визначення місця проживання малолітної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матір"ю ОСОБА_2 за її місцем проживання.

Обставинами, які вказує позивач, є факт проживання дитини разом із нею, утримання нею дитини, не проживання відповідача разом з сім`єю, розівання рішенням суду постановленим 22.10.2012 р. шлюбу, звернення відповідача зі скаргами у різні інстанції.

До суду відзив від відповідача не надходив.

При проведенні підготовчого засідання у справі, представник позивача підтверджує факт проживання дитини разом із позивачем, однак для узаконення такого факту бажає отримати про це рішеня суду. Пяснює, що наразі дитина тимчасово перебуває в Ніжинському дитячому будинку-інтернаті, а вихідні та святкові дні проводить вдома із матір"ю. Також пояснює, що рішення суду вплине на поведінку відповідача у питаннях або подальшої госпіталізації дитини, або її перебування у інтернатній установі системи соціального захисту.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадженні у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

У відповідності до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Суд закриває провадження у справі за відсутністю предмету спору. Під предметом спору розуміється об"єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. У даному випадку, предметом спору є право батьків на визначення місця проживання дітей.

Слід зазначити, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю є предметом позову, оскільки предмет позову - це частина позову, яка містить безпосередньо матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні неврегульовані питання, що стосуються предмету спору у даній цивільній справі.

Слід зазначити, що суд не вправі вирішувати питання, спрямовані або "на майбутнє", тобто на можливе існування спору щодо наявності у майбутньому у позивача певного права, або для підтвердження будь-якого стану на даний час. Також суд не вправі підтверджувати своїм рішенням право, яке визнається відповідачем і ним наразі не оспорюється, шляхом задоволення позову про визнання такого права.

Суд також не вбачає залежності у визначенні судом місця проживання дитини у такий обраний спосіб від можливсті вирішення питань, які виникнуть у майбутньому у ініціатора цього позову.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

На підставі викладеного, керуючись 274, 279, п.2 ч.1 ст.255, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовомОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визначення місця проживання дитини, закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК в редакції Закону до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць