Справа № 242/336/19
Провадження №2-о/242/64/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Селидівська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, 22.01.2019 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 4535 від 06.05.1994 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого обєднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 08.06.1994 року за № 3115, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності заявнику, а також його батькові ОСОБА_4, матері ОСОБА_2, та сестрі ОСОБА_3. 23.11.1998 року помер батько заявника, ОСОБА_4, після смерті якого, спадщину у вигляді належної йому частки у вищевказаній квартирі прийняла ОСОБА_2 15.06.1999 року заявник отримав паспорт громадянина України, в якому його прізвище зазначено українською мовою «Прадід» та російською мовою «Прадед». З огляду на те, що зазначене його прізвище в свідоцтві про право власності на житло № 4535 від 06.05.1994 року в перекладі на українську мову «Прадід», фактично відрізняється від прізвищ інших співвласників квартири, зазначених українською мовою «Прадєд», на теперішній час він позбавлений можливості розпоряджатися своєю часткою в квартирі. Просить суд, встановити факт того, що свідоцтво про право власності на житло № 4535 від 06.05.1994 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого обєднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 08.06.1994 року за № 3115 належить йому ОСОБА_1, російською мовою «Прадед Андрею Леонидовичу».

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник Селидівської міської ради в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності документів на підставі ст. 315 ЦПК України.

Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно свідоцтва про шлюб серія І-ВГ № 334522 від 13.12.1974 року, виданого Палацом одружень м. Гремячинськ Пермської області РФ, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 13.12.1974 року, актовий запис № 191. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Прадєд». Російською мовою прізвища подружжя зазначено «Прадед».

Згідно паспорта громадянина України серія ВТ № 165824, виданого 11.08.2015 року Селидівським МВ ГУДМС України у Донецькій області, виданого на імя ОСОБА_2, прізвище, імя та по-батькові якої, російською мовою зазначено «Прадед Галина Владимировна».

Згідно паспорта громадянина України серія ВВ № 402531, виданого 27.04.1998 року Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області, виданого на імя ОСОБА_3, прізвище, імя та по-батькові якої, російською мовою зазначено «Прадед Дарья Леонидовна».

Згідно свідоцтва про народження серія І-ВГ № 452226 від 11.07.1975 року, виданого міським бюро ВРАЦС м. Кизел Пермської області РФ, прізвище імя та по батькові заявника російською мовою зазначено «Прадед Андрей Леонидович» дата народження 13 червня 1975 року, прізвище, імя та по-батькові батьків заявника російською мовою зазначено «Прадед Леонид Николаевич» и «Прадед Галина Владимировна».

Згідно паспорта громадянина України серія ВВ № 734312, виданого 15.06.1999 року Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області, прізвище, імя та по-батькові заявника зазначено українською мовою «Прадід Андрій Леонідович», російською мовою «Прадед Андрей Леонидович».

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 4535 від 06.05.1994 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого обєднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 08.06.1994 року за № 3115, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності, із зазначенням російською мовою прізвища, імя та по-батькові «ОСОБА_6, жене ОСОБА_7, дочери ОСОБА_8, сыну ОСОБА_9».

Відповідно до свідоцтво про смерть серія І-НО № 334000 від 24.11.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Селидове Донецької області, ОСОБА_4 помер 23.11.1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 376.

Слід зазначити, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. ОСОБА_4 приватної власності є непорушним.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 не має можливості розпорядитися належною йому часткою квартири, в звязку з із зазначенням його прізвища українською мовою, яке відрізняється від прізвищ родичів-співвласників квартири та вказана відмінність фактично унеможливлює заявнику реалізувати своє право власності на належне йому майно, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Селидівська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт того, що свідоцтво про право власності на житло № 4535 від 06.05.1994 року видане на імя російською мовою «Прадед Леонида Николаевича» та членів його сімї російською мовою «жена ОСОБА_7, дочь ОСОБА_8, сына ОСОБА_9», службою приватизації державного житлового фонду виробничого обєднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 08.06.1994 року за № 3115, дійсно належить одному із співвласників ОСОБА_1, російською мовою «Прадед Андрею Леонидовичу».

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Заінтересовані особи:

1) ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2;

2) ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання Донецька область, м. Українськ, вул. 50 років України, буд. № 53, ІПН НОМЕР_3;

3) Селидівська міська рада, юридична адреса Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, 8, .

Суддя Н.О. Хацько