Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Шеремета А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину та збільшення їх розміру,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування позову зазначила, що в результаті нетривалих відносин із відповідачем в період з 2008 по 2009 рік ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . З кінця 2009 року відносини припинились до народження дитини. З народження і по теперішній час донька проживає із матір`ю, перебуває на її утриманні. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.04.2011 року встановлено, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 та з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що відповідач з квітня 2011 року по теперішній час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з реального доходу, приховуючи його, хоча має таку можливість, отримуючи дохід від закордонних рейсів як моряк. На підставі викладеного, у зв`язку із тим, що дитина є інвалідом, потребує стороннього догляду просила стягнути з відповідача аліменти на щомісячне утримання дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі 10000 грн. щомісячно.

Відповідачем через канцелярію суду подано письмовий відзив на позов, відповідно до якого він позовні вимоги визнає частково. Зазначив, що на теперішній час працевлаштований у ФОП ОСОБА_4 та отримує заробітну плату у розмірі 4173,00 грн., тому з урахуванням заробітної плати позивачки та мінімального розміру аліментів на дитину встановлений законом, просить змінити спосіб стягнення аліментів з 1/4 частини на тверду грошову суму у розмірі 1300 грн. Додатково зазначив, що мешкає разом із непрацездатними батьками, яким за наявністю можливості надає матеріальну допомогу.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити на підставі поданих доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у письмовому відзиві просить провести розгляд справи без його участі, а за участю його представника ОСОБА_6 .

Представник відповідача ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи за його відсутністю з урахуванням позиції, викладеної у відзиві та наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 14 червня 2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис №786.

На підставі виконавчого листа, виданого 27 квітня 2011 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 08.12.2010 року.

Згідно розрахунку, складеного 12.01.2018 року №26225205 старшим державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_2 станом на 01.01.2018 року складає 15871,91 грн., в період з 01.09.2017 року по 31.12.2017 року ОСОБА_2 аліментів сплачено 3900 грн.

Дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1

05 січня 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 уклали шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що з часу присудження судом аліментів значно змінилися обставини: дитина потребує додаткової матеріальної допомоги, змінився матеріальний стан відповідача у бік поліпшення.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із статтею 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

До підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що фактично є зміною розміру, стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на зміну в бік покращення матеріального стану відповідача, що може бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що позивачка проходить службу у ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» на посаді молодшого інспектора та її дохід в період з 21.09.2018 по 31.01.2019 р. складає 35448,51 грн., що підтверджується довідкою.

З відповіді ПП «Барк», наданої 10.06.2019 року на запит суду, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був працевлаштований за посередництвом ПП «Барк» в наступні періоди:

- з 12.02.2015 року по 23.09.2015 рік на посаді 3го помічника капітана з окладом 2600 доларів США; 24.09.2015 року переведений на посаду 2го помічника капітана з окладом 3200 доларів США, контракт закінчився 04.12.2015 року.

- з 15.06.2016 року по 23.12.2016 рік на посаді 2го помічника капітана з окладом 3200 доларів США

- з 02.05.2017 року по 22.11.2017 рік на посаді 2го помічника капітана з окладом 3200 доларів США.

Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної службі України, ОСОБА_2 перетинав державний кордон України: виїзд 12.02.2015року в`їзд 06.12.2015року, виїзд 15.06.2016 року виїзд 24.12.2016 року, виїзд 02.05.2017року в`їзд 23.11.2017року, виїзд 03.09.2018року в`їзд 05.03.2019року.

Відповідачем у відзиві було зазначено про те, що він офіційно працевлаштований у ФП ОСОБА_4 та отримує заробітну плату у розмірі 4173 грн., про що надав відповідну довідку.

Дані обставини свідчать про мінливий, нерегулярний заробіток відповідача, обумовлений наявністю чи відсутністю контракту, тривалість якого може коливатись, перемежовуватись з різною періодичністю перервами.

Враховуючи ці відомості, що характеризують матеріальне становище платника аліментів, відсутність даних про наявність у відповідача постійного місця роботи або стабільної роботи на території України, є доцільним застосування у виниклих конкретних відносинах способу стягнення аліментів з відповідача в твердій грошові сумі згідно із ст. 184 СК України.

Крім того при визначенні суми аліментів суд враховує стан здоров`я дитини.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною з інвалідністю.

Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №836/5 від 18.10.2017 року дитина-інвалід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діагноз: ювенільний ідиопатичний артрит, супутні захворювання диспластична кардіологія, має обмеження у самообслуговуванні, пересуванні та навчанні.

Позивачкою надані численні виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до яких дитина перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з хворобою та потребує постійного та довгострокового лікування.

З урахуванням викладеного, встановлених у справі обставин, бажанням відповідача виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно на утримання дитини, суд вважає можливим змінити рішення суду в частині розміру стягнення аліментів з частини на тверду грошову суму.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, зазначено, що дитина, в наслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження, до досягнення нею повноліття.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення чи іншими питаннями, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Статтею 18 Конвенції зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Доводи відповідача про перебування у нього на утриманні непрацездатних батьків є безпідставними та нічим не підтверджені.

На момент розгляду справи встановлено реальний дохід платника аліментів, який дозволяє зробити впевнений висновок про наявність в нього матеріальної спроможності надавати аліменти на дитину в наведених у позові грошовій сумі 10000 грн. щомісячно, зважаючи на відсутність у платника аліментів інших утриманців.

Визначення саме такого способу стягнення слугуватиме захисту інтересів дитини, що потребує постійного лікування, не порушить права відповідача, який згодом, у разі значної зміни свого матеріального становища в бік погіршення може ініціювати позов про зменшення розміру присуджених аліментів порядку ст. 192 СК України.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

З п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму понесених судових витрат в частині судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,141,192 Сімейного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину та збільшення їх розміру задовольнити.

Змінити спосіб та збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована та фактично мешкає в АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 10000 (десяти тисяч) гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили даним рішенням.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 06 квітня 2011 року № 2-118 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 08.12.2010 року - відкликати.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений 18 вересня 2019 року.

Суддя: Н. В. Литвиненко