Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа №761/4674/15-ц

провадження № 61-22114св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючий: Сімоненко В.М.,

судді: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є.В., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора Арбітражного керуючого Венської О.О.,

третя особа - головне управління юстиції в м. Києві

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , діючої в інтересах ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року, ухвалене у складі колегії суддів Гаращенка Д.Р., Невідомої Т.О., Борисової О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «ГІПЕК»,третя особа: ТОВ фірма «Консоль ЛТД» про визнання майнових прав, і в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що згідно договору від 15 жовтня 2002 року № 1937/322-4(р) про спільну діяльність з дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку, ОСОБА_1 набула майнові права на 5-кімнатну квартиру № АДРЕСА_2 (І черга будівництва, 4-секційний будинок); машиномісце № НОМЕР_1, загальною площею 11,6 кв. м., у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_2 (1 черга будівництва, 4-секційний будинок); машиномісце № НОМЕР_2, загальною площею 21,9 кв. м, у житлово- громадському комплексі на АДРЕСА_2 (І черга будівництва, 4-секційний будинок); машиномісце № НОМЕР_3, загальною площею 13,8 кв. м, у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_2 (І черга будівництва, 4-секційний будинок). Позивач звернулась до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявами про реєстрацію за собою права приватної власності на зазначене нерухоме майно, проте державним реєстратором було винесено Рішення про зупинення розгляду таких заяв, з підстав неподання особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), документів, які підтверджують речові права на земельну ділянку; документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; затвердженого такою особою переліку фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучались на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва. При зверненні до відповідача з проханням надати необхідні документи для реєстрації права власності на спірну нерухомість, позивач отримав відповідь, що ТОВ «ГІПЕК» не визнає майнові права позивача, а також не спроможний надати необхідні документи.

На підставі викладеного позивач просила суд визнати за нею майнове право на нерухоме майно на: п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 157,0 кв.м ; машиномісце НОМЕР_1 , загальною площею 11,6 кв.м ; машиномісце НОМЕР_2 , загальною площею 21,9 кв.м ; машиномісце № НОМЕР_3 , загальною площею 13,8 кв .м , що знаходиться у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_2 (1 черга будівництва, 4-секційний будинок) .

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на нерухоме майно у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_2 (1 черга будівництва, 4-секційний будинок ) , а саме: на п`ятикімнатну квартиру № АДРЕСА_2 , загальною площею 157,0 кв. м, що знаходиться на 10 поверсі, на машиномісце під № НОМЕР_1 загальною площею 11,6 кв. м, на машиномісце під № НОМЕР_2 загальною площею 21,9 і на машиномісце під № НОМЕР_3 загальною площею 13,8 у підземному паркінгу цього житлово-громадського комплексу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позивач позбавлена права отримати необхідні документи для реєстрації права власності, в результаті припинення діяльності у м. Києві ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», тому єдино можливим способом для захисту її цивільних прав на новостворене майно є визнання за позивачем майнових прав на спірне нерухоме майно.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ГІПЕК», яке є неналежним відповідачем, а належним відповідачем або співвідповідачем по справі має бути ТОВ Фірма «Консоль ЛТД».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Представник скаржника просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 , діючій в інтересах ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу з Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу № 761/4674/15-ц передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ТОВ «ГІПЕК» є неналежним відповідачем по справі.

Також суд дійшов помилкового висновку про те, що обов`язок надати до реєстраційної служби необхідний пакет документів лежить на ТОВ фірма «Консоль ЛТД».

Поновлення процесуальних строків оскарження рішення ТОВ фірми «Консоль ЛТД» через два роки від дати ухвалення рішення призвело до порушення гарантій правової визначеності.

Відзив на касаційну скаргу ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» мотивовано тим, що доводи касаційної скарги необґрунтовані та безпідставні, суд апеляційної інстанції повно та всебічно розглянув справу та встановив дійсні обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що відповідно до Договору спільної діяльності з будівництва житлово-громадського комплексу АДРЕСА_2 від 24 жовтня 2001 року № 0991/241-252, та Додаткової угоди від 01 жовтня 2002 року № 1 - ТОВ «Консоль ЛТД» та СП «ГІПЕК» здійснювали спільну діяльність з проектуванню та будівництва вищезазначеного житлового об`єкту.

Замовником об`єкта будівництва є ТОВ «ГІПЕК», генеральним підрядником є «Будівельна компанія Консоль-Строй ЛТД» (а.с.28).

Між ОСОБА_1 і ТОВ Фірма "Консоль ЛТД" укладено договір від 15 жовтня 2002 року № 1937/322-4(р) про спільну діяльність з дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_2 (далі - Об`єкт) ( а.с.9,10).

За умовами п. 3.4. цього договору запланований строк закінчення будівництва і здавання Об`єкта - ІV квартал 2004 р.

До цього договору, у період здійснення спільної діяльності з дольової участі у будівництві, додатковими угодами між позивачем і ТОВ Фірма "Консоль ЛТД" неодноразово вносились зміни (додаткова угода № 1 від 17.02.2003 р.; додаткова угода № 2 від 14.05.2003 р.; додаткова угода № 3 від 21.09.2004 р.; додаткова угода № 3/2 від 14.05.2009 р.; додаткова угода № 4 від 11.04.2012 р.; додаткова угода № 5 від 23.07.2012 р.; додаткова угода № 6 від 19.08.2013 р.) (а.с.30-35).

Зазначеними угодами вносились зміни у обсяг зобов`язань позивача і ТОВ Фірма "Консоль ЛТД".

Згідно з умовами додаткової угоди № 5 від 23.07.2012 року остаточна сума грошових зобов`язань позивача становить суму, еквівалентну 177 500 дол. США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати.

Згідно з умовами додаткової угоди № 6 від 19.08.2013 року позивач має право отримати в натурі 5-кінатну квартиру № АДРЕСА_2 на 10 поверсі , загальною площею 157.0 кв. м. та три місця паркінгу : № НОМЕР_1 загальною площею 11,6 кв. м , № НОМЕР_2 загальною площею 21,9 кв. м та № НОМЕР_3 загальною площею 13,8 кв. м.

Позивачем здійснено оплату вартості майна у повному обсязі згідно умов Договору.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України засвідчено відповідність закінченого будівництва житлово-громадського комплексу на АДРЕСА_2 на підтвердження чого видано Сертифікат 03 грудня 2013 року серії № 9 (а.с.28).

У відповідності до актів приймання-передавання від 05 лютого 2014 року та від 7 лютого 2014 року ТОВ фірма "Консоль ЛТД" передало, а Позивач прийняв 5- кімнатну квартиру № АДРЕСА_2 (І черга будівництва, 4-секційний будинок); машиномісце № НОМЕР_1, загальною площею 11,6 кв. м, у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_2 (І черга будівництва, 4-секційний будинок); машиномісце НОМЕР_2, загальною площею 21,9 кв. м, у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_2 (І черга будівництва, 4-секційний будинок); машиномісце № НОМЕР_3, загальною площею 13,8 кв. м, у житлово-громадському комплексі на вул. Б.Хмельницького, 58 у Шевченківському районі м. Києва (І черга будівництва, 4-секційний будинок) (а.с.49-57).

30 грудня 2014 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявами про реєстрацію за собою права приватної власності на зазначене нерухоме майно.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк І. Ю. винесла Рішення про зупинення розгляду цих заяв про державну реєстрації прав та їх обтяжень № 18759204, № 18758879, № 18758642 та № 18758749 від 21 січня 2015 року (а.с 20-27).

Підставою зупинення розгляду усіх чотирьох заяв було неподання особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), документів, які підтверджують речові права на земельну ділянку; документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; затвердженого такою особою переліку фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучались на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва.

ТОВ «ГІПЕК» визнало, що ОСОБА_1 не має невиконаних зобов`язань перед ТОВ фірмою «Консоль ЛТД».ТОВ «ГІПЕК» позовних вимог не визнало, зазначивши, що ТОВ фірма «Консоль ЛТД» не виконало своїх зобов`язань за договором, укладеним з ТОВ «ГІПЕК», і саме з цим пов`язано невизнання позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.66).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Гіпек», яке є неналежним відповідачем, а належним відповідачем або співвідповідачем по справі має бути ТОВ фірма «Консоль ЛТД».

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до Договору спільної діяльності з будівництва житлово-громадського комплексу АДРЕСА_2 від 24 жовтня 2001 року № 0991/241-252, та Додаткової угоди від 01 жовтня 2002 року № 1 - ТОВ «Консоль ЛТД» та СУХП «ГІПЕК» здійснюють спільну діяльність з проектуванню та будівництва вищезазначеного житлового об`єкту.

ТОВ «ГІПЕК» виконує функції замовника будівництва об`єкту, оскільки є користувачем земельної ділянки на підставі договору оренди, який укладено згідно з рішенням Київської міської ради.

ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» виконує функції інвестора по фінансуванню проектних та будівельних робіт та генерального підрядника об`єкту, а також наділено правом залучати кошти юридичних і фізичних осіб для інвестування будівництва зазначеного об`єкту, тобто отримало частину повноважень замовника будівництва.

Частки після завершення будівництва зазначеного комплексу, мали розподілитись між сторонами в наступному пропорціональному відношенні: СП «ГІПЕК» - 1 відсоток загальної вартості квартир; ТОВ фірма «Консоль ЛТД» - 99 відсотків загальної площі квартир.

У статті 876 ЦК України передбачено, що власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

ТОВ ««ГІПЕК» визнало, що позивачка виконала умови договору, укладеного з ТОВ фірмою «Консоль ЛТД». Позовних вимог не визнало, зазначивши, що ТОВ фірма «Консоль ЛТД» не виконало своїх зобов`язань за договором, укладеним з ТОВ «ГІПЕК» , і саме з цим пов`язано невизнання позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції не перевірив наявність доказів та не встановив факт, що між ТОВ «ГІПЕК» та ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» вже проведено поділ майна чи майнових прав у будівництві багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_2 .

Оскільки на момент оформлення права власності за позивачем замовником цього будівництва був ТОВ «ГІПЕК», що вбачається із сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03 грудня 2013 року відповідності закінченого будівництвом об`єкта (а.с.28), який виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, а відтак на нього покладено обов`язок забезпечення права пайовиків незалежно від того, чи є він стороною договору з пайової участі у будівництві.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 761/8259/15-ц та у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10028/15-ц.

Суд апеляційної інстанції при апеляційному перегляді справи не надав обґрунтованої правової оцінки даному факту та дійшов до передчасного висновку про те, що ТОВ «ГІПЕК» є неналежним відповідачем по справі, а належним відповідачем має бути ТОВ Фірма «Консоль ЛТД».

Таким чином, доводи касаційної скарги відносно того, що суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що ТОВ «ГІПЕК» є неналежним відповідачем по справі, а також те, що обов`язок надати до реєстраційної служби необхідний пакет документів лежить на ТОВ фірма «Консоль ЛТД» знайшли своє підтвердження .

Стосовно доводів касаційної скарги відносно того, що поновлення процесуальних строків оскарження рішення ТОВ фірми «Консоль ЛТД» через два роки від дати винесення призвело до порушення гарантій правової визначеності, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

ТОВ фірма «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора Арбітражного керуючого Венської О.О. звернулось до суду з апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року у листопаді 2016 року.

Апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження мотивуючи це тим, що йому не направлялись судові повістки та оскаржуване рішення суду , а про наявність справи та рішення апелянту стало відомо лише у вересні 2016 року.

Матеріали справи не містять даних про направлення третій особі ТОВ фірма «Консоль ЛТД» судових повідомлень про час та місце розгляду справи, а також направлення оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та відповідно поновив строк на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, судове рішення апеляційної інстанцій не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року відповідає нормами матеріального та процесуального права, принципам і завданням цивільного судочинства, положенням норм процесуального права щодо законності й обґрунтованості, а тому вважає за необхідне залишити його в силі.

Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , діючої в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 рокускасувати.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик