Справа № 296/294/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Тузенко А.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Горкуша М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення упущеної вигоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 793454,48 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди. Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12.04.2018р. по справі №806/984/18 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 23.10.2018р. №Д-16036/0-277/0/22-18 у затвердженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 50,1796 га для ведення фермерського господарства на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району в оренду позивачу та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки площею 50,1796 га для ведення фермерського господарства на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району в оренду ОСОБА_1 . На думку позивача, умисними протиправними діями відповідача позивачу нанесені збитки у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди). Як зазначає позивач, 23.01.2018р. йому незаконно було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки в оренду площею 50,1796 га для ведення фермерського господарства на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району. За захистом своїх прав позивач змушений був звернутися з позовом до суду. Будучи переконаним щодо відсутності відмов з боку відповідача, позивач 20.01.2018р. уклав договір про надання сільськогосподарських послуг з фермерським господарством «Коднянське» з метою посіяти сою. Посилаючись на довідку головного управління статистики у Житомирській області від 01.11.2018р. №08.3-16/16 щодо урожайності сої та її середньої ціни реалізації, позивач зазначає, що його валовий дохід від реалізації сої мав складати 1159765,56 грн. Сума ймовірних затрат слала б 366311,08 грн. Відповідно, збитки у вигляді упущеної вигоди, які просить стягнути позивач з відповідача на його користь становлять 793454,48 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив (18-20). Відповідач зазначив, що пред`явлення вимоги про відшкодування матеріальної шкоди покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії. Розрахунки упущеної вигоди носять теоретичний характер, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку. А відтак і вказані позовні вимоги є передчасними. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження упущеної вигоди та її розміру, оскільки відсутні всі складові цивільно-правової відповідальності.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю із викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю за його безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 793454,48 грн. упущеної вигоди, в зв`язку з відмовою відповідача у прийнятті рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 50,1796 га для ведення фермерського господарства на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району. Згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12.04.2018р. вказана відмова визнана протиправною. На підтвердження своїх доводів про реальні збитки позивачем надано: договір про надання сільськогоподарських послуг від 20.01.2018р., укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Коднянське"; лист Головного управління статистики у Житомирській області від 01.11.2018р. №08.3-16/16 щодо урожайності сої та її середньої ціни реалізації у сільськогосподарських підприємствах Брусилівського району.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Також згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

За змістом ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.2 ст. 76 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного саме на позивача покладено обов`язок доказування, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 року в справі № 6-237цс16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина (ст. 623 ЦК України). За відсутності хоча б одного з визначених елементів цивільна відповідальність не настає.

Нормами ст.122-124 Земельного кодексу України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду), відповідно не породжує сам факт набуття права власності на земельну ділянку, а є лише перши кроком для оформлення такого права.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12.04.2018р. Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області лише зобов"язано затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки площею 50,1796 га для ведення фермерського господарства на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району, що саме по собі не свідчить про негайне набуття права власності на вказану земельну ділянку, створення фермерського господарства та безпосереднє отримання прибутку від її використання.

Звертаючись до суду, позивач не надав будь-яких доказів у розумінні викладеного вище, які б підтверджувли (свідчили) про понесення ним збитків з вини відповідача, що в свою чергу, призвело до втрати ним реальних доходів, які б він міг отримати та не отримав у зв`язку з неправомірними діями відповідача.

Також слід відмітити, що дії позивача щодо укладення договору про надання сільськогосподарських послуг з ФГ "Коднянське" від 20.01.2018р. до прийняття рішення Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області щодо затвердження проекту землеустрою та укладення договору оренди є такими, що вчиненні на власний ризик.

На переконання суду позивач не довів наявності всіх складових цивільно-правової відповідальності для відшкодування шкоди у формі упущеної вигоди, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак