10 грудня 2019 року м. Рівне
Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:
головуючого суддi Кучиної Н.Г.,
при секретарі судового засідання Ющук О.С.,
позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просять суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та договором купівлі-продажу від 10 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Цвіркун Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №13.
Згідно записів у будинковій книжці відповідач зареєстрований за вказаною адресою.
Після укладення договору купівлі-продажу 10.01.2014 року відповідач зобов`язувався виписатися із спірного житла та приписатися за фактичним своїм місцем проживання, проте до дня звернення до суду цього не зробив. Він разом зі своєю сім`єю проживає в АДРЕСА_2 .
Відповідач у зазначеній квартирі не проживає понад один рік, що підтверджується актом обстеження.
За таких підстав, вони звернулися до суду за захистом свого порушеного права.
Ухвалою Рівненського міського суду від 26 вересня 2019 року по вищевказаній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтримали позов з підстав, викладених у позові та просять його задоволити та не заперечують проти винесення заочного рішення, оскільки відповідач вкотре не з"являється за викликом до суду.
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від відповідача не надійшло.
Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши позицію позивачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, встановив таке.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке знаходиться у приватній спільній сумісній власності позивачів і це регулюються цивільним законодавством.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім"ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
На підставі ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один (1) рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема:
- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 31 січня 1994 року Фондом державного комунального майна міської Ради народних депутатів, згідно наказу від 31 січня 1994 року №53-АБ, зареєстроване у реєстровій книзі за №22-908 та договором купівлі-продажу від 10 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Цвіркун Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №13.
10.01.2014 року за р. № 13 посвідчено договір купівлі продажу за яким ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 продали належне їм по 1/5 частині квартири, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили 3/5 частинив рівних долях по 3/10 частини квартири кожна за адресою: АДРЕСА_1 .
У зазначеній квартирі, зареєстрований ОСОБА_4 , який не проживає без поважних причин більше року.
Факт непроживання відповідача у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом, складеним сусідами.
Дійсність зазначеного акту сумнівів у суду щодо його об`єктивності та правдивості не викликає, оскільки особи, що його склали, є сусідами позивачів, яким, на переконання суду, достовірно може бути відомо про осіб, які проживають у належній позивачам квартирі, а тому цей акт приймається судом як доказ.
Частиною 4 п. 4.1.1. Договору купівлі продажу від 10 січня 2014 року передбачено, що продавець зобов`язується знятися з реєстраційного обліку до 10 січня 2014 року.
Тобто, фактично відповідач не виконав умов договору у повному обсязі.
Так, договір купівлі-продажу від 10.01.2014 року є дійсним, його не змінено, не скасовано та не визнано в судовому засіданні недійсним.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року року, Першого протоколу та протоколів № 2.4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оцiнюючи дослiдженi по справi докази в їх сукупності, суд встановив, що у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає понад один рік без поважних причин, а тому, вiдповiдно до вимог частини другої статті 405 ЦК України повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки.
Виходячи з наведеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.
Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,280,281,282,284,289,352,354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Н.Г. Кучина