Номер провадження 2/754/5620/19
Справа №754/6585/19
20 листопада 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участю секретаря судового засідання - Ковальової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Лакі-Тур» про захист прав споживачів шляхом зобов`язання відшкодувати вартість надання туристичних послуг та стягнення пені за прострочення надання туристичних послуг, -
Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Олійника О.В. звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до Приватного підприємства «ЛАКІ -ТУР» про захист прав споживачів шляхом зобов`язання відшкодувати вартість наданих туристичних послуг та стягнення пені за прострочення надання туристичних послуг. Свою позовну заяву мотивує тим, що 14 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання туристичних послуг № 275710/14-с, відповідно до якого відповідач прийняв на себе зобов`язання забезпечити позивача туристичним продуктом в вигляді організації відпочинку на двох осіб в архіпелагу Мальдівських островів у період з 02.01.2019 по 10.01.2019 загальною вартістю 73 665, 00 грн.. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином сплативши відповідачу загальну вартість туристичного продукту, однак відповідач із невстановлених причин, не спромігся виконати свої зобов`язання за договором, внаслідок чого позивачеві було запропоновано перенести відпочинок на 22.01.2019 року, який надалі також не було надано позивачу, без будь яких обґрунтованих пояснень. На вимогу позивача анулювати договір та повернути їй сплачені кошти за ненадані туристичні послуги відповідач не відреагував, а тому позивач вважає, що його права, як споживача послуг, були порушені відповідачем, а тому підлягають відновленню в судовому порядку.
Ухвалою суду від 10.05.2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.
Ухвалою судді від 20.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.09.2019 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Щодо проведення заочного розгляду справи з постановленням по справі заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Правом на подачу відзиву в установленому законом порядку не скористався.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що у справі достатньо даних, щодо виконання сторонами договірних відносин, суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі доказів за договором туристичних послуг, та враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача виходячи з наступного:
Однак, Туроператор не виконав взятих на себе зобов`язань передбачених п. 2.6.1 Договору.
Відповідно п.п. 3.1, 3.2, Договору про надання туристичних послуг № 2757/10/14-с, за невиконання, неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством, в разі якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього Договору однією стороною іншій стороні будуть завдані збитки, інша сторона зобов`язується відшкодувати такі збитки в повному обсязі.
Позивачем було подано заяву про анулювання туру від 21.01.2019 року з проханням повернути кошти, які були сплачені ОСОБА_1 на рахунок Туроператора, відповідно до Договору № 2757/10/14-с від 14.09.2018 року в сумі 73 665, 00 грн., відповідач зі свого боку на заяву позивача видав гарантійний лист від 22.01.2019 № 01/22-я, таким чином гарантувавши поверненню грошових коштів сплачених Позивачем в термін 30 банківських днів, тобто до 05.03.2019 року (а.с.22).
У випадку не виконання своїх обов`язків зі сторони туроператора/тур агента, при наявності підстав, передбачених даним договором, для повернення коштів, туроператор/тур агент повертає кошти у розмірі 100% від ціни не отриманої послуги, у випадку анулювання заброньованих послуг заява на повернення коштів направляється Туристом до початку туру, підстава для повернення коштів вважається заява на анулювання туру згідно з договором , та Турагент/туроператор має повернути кошти, указані в договорі та за умовами згідно п.2.2, по курсу на момент повернення коштів.
Оскільки ПП «Лакі-Тур» на рахунок позивача у встановлений строк перерахунок грошових коштів не здійснив, останньою було подано претензію від 25.03.2019 року, з вимогою про негайне повернення сплачених нею грошових коштів з урахуванням пені за завдану позивачу матеріальну шкоду, пов`язану у зв`язку з невиконанням відповідачем умов та гарантій укладеного Договору про надання туристичних послуг, що в загальному розмірі становить 210681, 90 грн. Вказана претензія відповідачем проігнорована.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).
Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» до договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).
Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», Туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.
Згідно із ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків.
Відповідно до ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм» Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.
Відповідно до ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.
Як альтернатива позивачу було запропоновано перенести відпочинок вказаного туру на 22.01.2019 року, однак і цей тур з невідомих причин Турагентом було зірвано. Надалі перенос часу подорожі був для позивача неможливий.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статті 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.
Статтею 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1, 2ст. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 3 цієї статті збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Отже, за змістом ч. ч. 1, 2, 8, 10, 11 ст.20, ч. 2 ст.30, ч. ч. 1, 2 ст.32, ч. 1 ст.33 Закону України «Про туризм», ч. 1ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст.526, 610, 611, 612, 623, ч. 5 ст.653, ст.906 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи міститься достатньо достовірних доказів, які свідчать про неналежне виконання Туроператором/Турагентом договірних зобов`язань за укладеним Договором.
Згідно із ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Таким чином зважаючи на те, що за туристичні послуги позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 73 665, 00 грн., а також враховуючи те, що за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі ненадання виконавцем послуги, він сплачує споживачу неустойки у розмірі 3% загальної вартості замовлення за кожен день прострочення, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовної вимоги про стягнення з ПП «Лакі-Тур» неустойки, яка станом на 25.03.2019 складає суму 137016, 90 грн.
Розрахунок пені був здійснений за 62 дні прострочення в період з 22.01. по 25.03.2019 року (73 665, 00 *3% *62= 137016, 90 грн.)
Отже, наявні в матеріалах справи докази та зміст позовної заяви містить вичерпний перелік підстав, щодо завданих позивачу збитків.
Таким чином, оскільки позивачем повністю доведено, що відповідач договірні зобов`язання не виконав, туристичні послуги позивачу не надав, на вимогу повернути грошові кошти до теперішнього часу не відреагував, чим завдав останній матеріальні збитки у розмірі сплачених нею коштів за туристичні послуги, а тому суддя приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн., суд приходить до наступного:
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано примірник договору про надання правової допомоги № 25/04/19-пд від 25.04.2019, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 03/05/19 від 03.05.2019 року та довідку рахунок № 25/04 від 25.04.2019 року.
Враховуючи, що суду надано документи на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача ПП «Лакі-Тур» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2106 грн. 82 коп.
Керуючись ст. ст. 5, 10, 141, 258-259, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 612, 623, 906, ЦК України, ст. ст. 1, 19-1, 20, 30, 32, 33 Закону України «Про туризм», Законом України «Про захист прав споживачів»,суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Лакі-Тур» про захист прав споживачів шляхом зобов`язання відшкодувати вартість надання туристичних послуг та стягнення пені за прострочення надання туристичних послуг - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: