Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 552/5440/15-ц

провадження № 61-10573св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю - «Євростандарт-Автогаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» на рішення апеляційного суду Полтавської області в складі колегії суддів: Хіль Л. М., Мартєва С. Ю., Прядкіної О. Ю. від 27 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-автогаз» (далі - ТОВ «Євростандарт-автогаз»), у якому просила визнати формулювання причин та дати її звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству. Змінити формулювання причин та дати звільнення, зазначивши причину звільнення «за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України», дату звільнення «30 липня 2015 року» та зобов`язати відповідача внести відповідні зміни до трудової книжки.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 01 грудня 2011 року вона працювала на посаді менеджера у ТОВ «Євростандарт-Автогаз» на умовах трудового договору, однак, була звільнена 03 серпня 2015 року за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, у зв`язку з втратою довіри до неї. 13 липня 2015 року через ТОВ «Нова Пошта», яке здійснює експрес поштові відправлення, на адресу ТОВ «Євростандарт-Автогаз» нею була направлена заява про надання невикористаної тарифної відпустки з 16 по 30 липня 2015 року (включно) з подальшим звільненням за власним бажанням, тобто за статтею 38 КЗпП України, яка отримана відповідачем. Вважає, що з урахуванням поданої нею заяви про надання відпустки та звільнення, ТОВ «Євростандарт-Автогаз» повинно було звільнити її з роботи з 30 липня 2015 року за власним бажанням у відповідності до статті 38 КЗпП України. Проте, відповідач її заяву у визначений законом спосіб не задовольнив, рішення про звільнення її з роботи з 30 липня 2015 року за власним бажанням, не прийняв.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив із правомірності звільнення позивача на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, у зв`язку із доведенням обставин привласнення ОСОБА_1 грошових коштів, що були отримані нею за скраплений газ, та належать відповідачеві, у кількості 40 тон на загальну суму 572 000 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 27 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з ТОВ «Євростандарт-Автогаз» з пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України «у зв`язку із втратою довіри до неї» на статтю 38 КЗпП України «за власним бажанням». Зобов`язано ТОВ «Євростандарт-Автогаз» внести зміни до трудової книжки щодо підстави звільнення ОСОБА_1 з пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України «у зв`язку з втратою довіри до неї» на статтю 38 КЗпП України «за власним бажанням». Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, виходив із наявності підстав для зміни підстав звільнення позивача з ТОВ «Євростандарт-Автогаз» з пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України «у зв`язку із втратою довіри» на статтю 38 КЗпП України «за власним бажанням».

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2016 року ТОВ «Євростандарт-Автогаз» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Полтавської області від 27 жовтня 2016 року, у якій заявник посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення позову, та передати справу в цій частині на новий апеляційний розгляд.

Касаційна скарга мотивована тем, що апеляційним судом не надано оцінки тому, що своїми умисними та корисливими діями ОСОБА_1 завдала підприємству матеріальної шкоди в особливо великих розмірах. Ураховуючи те, що до повноважень ОСОБА_1 віднесено розпорядження товаром підприємства, указані її дії дали грунтовні підстави керівнику товариства для втрати довіри до позивача, як до працівника. Також апеляційний суд належним чином не перевірив тверджень ОСОБА_1 про те, що вона є одинокою матір`ю, не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справит та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірв доводів та наданих ТОВ «Євростандарт-Автогаз» доказів.

Судове рішення в частині відмови в позові до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є (стаття 400 ЦПК України).

Узагальнені доводи заперечень на касаційну скаргу

У грудні 2016 року ОСОБА_1 подала до суду касаційної інстанції заперечення на касаційну скаргу ТОВ «Євростандарт-Автогаз», у яких просить зазначену касаційну скаргу відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. Указує на те, що рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а підстав для його скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 552/5440/15-ц з Київського районного суду м. Полтави.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Зазначена справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що на підставі наказу № 03-К від 01 грудня 2011 року ТОВ «Євростандарт-Автогаз» ОСОБА_1 було призначено на посаду менеджера підприємства з 01 грудня 2011 року з випробувальним терміном два місяці, встановлено посадовий оклад згідно зі штатним розкладом.

Згідно з актом документальної перевірки реалізації скрапленого газу менеджером в кількості 40 тон відповідно ТТН на перевезення №В1399, №В1402 від 10 вересня 2014 року від 25 червня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 станом на 31 травня 2015 року було привласнено 572 000 грн за вивезений скроплений газ з ГНС села Селещина 10 вересня 2014 року в кількості 40 тон, в результаті чого ТОВ «Євростандарт-Автогаз» недоотримано грошові кошти на вказану суму.

Згідно наказу від 25 червня 2015 року № 279, менеджера ОСОБА_1 було відсторонено від роботи з 26 червня 2015 року на термін проведення службової перевірки, із збереженням заробітної плати.

На підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 25 червня 2015 року за № 06-В їй було надано відпустку без збереження заробітної плати відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про відпустки» на 13 календарних днів з 26 червня по 09 липня 2015 року.

13 липня 2015 року засобами поштового зв`язку, а саме через ТОВ «Нова Пошта» на адресу ТОВ «Євростандарт-Автогаз» Дроздовою С. О. було направлено заяву про надання невикористаної тарифної відпустки з 16по 30 липня 2015 року (включно) з подальшим звільненням за власним бажанням, тобто за статтею 38 КЗпП України. Указана заява була отримана відповідачем.

Відповідно до Протоколу зборів трудового колективу ТОВ «Євростандарт-Автогаз» від 30 липня 2015 року трудовим колективом було надано згоду директору ТОВ «Євростандарт-Автогаз» ОСОБА_2 на звільнення менеджера ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довіри до працівника.

Відповідно до наказу від 03 серпня 2015 року № 10-К ОСОБА_1 було звільнено з 03 серпня 2013 року у зв`язку із втратою довіри до неї (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Частиною третьою статті 184 КЗпП України визначено, що звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179 КЗпП України), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Зазначена норма чітко встановлює гарантію обмеження звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років та передбачає можливість такого звільнення лише у випадку повної ліквідації підприємства й за умови обов`язкового працевлаштування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», статті 2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», статті 6 Сімейного Кодексу України дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно із законом, застосованого до неї, вона не набуває прав повнолітньої особи раніше.

Аналіз статей 18-1-18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» дає підстави для висновку, що одинокою матір`ю є особа, яка не перебуває у шлюбі з батьком дитини, виховує дитину без батька. Цей статус за одинокою матір`ю зберігається і у тому разі, коли вона уклала шлюб не з батьком дитини за умови, якщо діти не були усиновлені чоловіком (дружиною).

Встановивши, що позивач є одинокою матір`ю, у зв`язку з тим, що 18 червня 2007 року остання розлучилася з чоловіком та виховує сина сама, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зміни формулювання підстав звільнення з пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України «у зв`язку із втратою довір`я» на статтю 38 КЗпП України «за власним бажанням», з урахуванням написаної позивачем заяви, оскільки відповідно до частини третьої статті 184 КЗпП України звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обгрунтовано спростував. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2016 року було зупинено виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 27 жовтня 2016 року до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому дія вказаного судового рішення підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» про зміну формулювання причин звільнення залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун