22-ц/804/2105/19
221/6855/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 221/6855/17

Номер провадження 22-ц/804/2105/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Гаврилової Г.Л., Кочегарової Л.М.,

секретар Герасимова Г.Є.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 08 травня 2019 року, у складі судді Писанець Н.В., повний текст рішення виготовлений 15 травня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 ,

до ОСОБА_3

про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

В с т а н о в и в:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому навів причини пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті батька ОСОБА_5 , просив надати йому додатковий строк для прийняття спадщини.

В травні 2018 року, позивач змінив підстави, надав до суду даний позов, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В мотивування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Волноваха Донецької області помер його батько ОСОБА_5 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Відповідач, як дружина, та позивач є спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців першої черги за законом немає. Своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не міг з поважних причин, тому пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Після смерті батька залишились бабка ОСОБА_6 та дід ОСОБА_7 (батьки спадкодавця), які були особами похилого віку, та втрата сина вплинула на їх фізичний та психологічний стан здоров`я. Позивач, як єдиний онук був поруч з ними та надавав посильну фізичну допомогу, навідував їх, готував їжу, купував ліки, викликав швидку медичну допомогу. Крім того, позивач за місцем роботи вимушений був відпрошуватись для своєчасного навідування бабусі та дідуся, у зв`язку з чим у нього виникли непорозуміння на роботі, знайти ще додатковий час для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини загрожувало звільненням. На той час тільки позивач забезпечував родину, дружина знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Дідусь ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач здійснив їх поховання. До дня їх смерті він був вимушений одночасно забезпечувати родину, доглядати бабку та діда, працювати, що не дало можливості знайти ще додатково вільний час та своєчасно прийняти спадщину з поважних причин.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 08 травня 2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за необґрунтованості.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду та задовольнити його позовну заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 .

Зокрема зазначив, що суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що наявність сім`ї, роботи, рідних, що потребують опіки, не є поважною причиною, пов`язаною з об`єктивними не переробними істотними труднощами на вчинення нотаріальної дії, а є звичайними подіями життя людини.

Вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам, що мають значення для справи, оскільки позивач не приймав участь у справі, не давав пояснень, його представник не мала повного обсягу інформації стосовно предмету спору.

Судом не враховано, що після смерті батька у позивача значно погіршився стан здоров`я, з 15 червня 2015 року по теперішній час страждає на астенічний синдром в стадії стійкої компенсації, періодично знаходиться на амбулаторному лікуванні, що є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, судом не враховано, що позивач доглядав за батьком до дня його смерті, здійснив його поховання, тоді як мати відповідач у справі ніякої участі у похованні не приймала, на похоронах була відсутня, в одному будинку разом з ним на день його смерті не проживала, залишалась лише зареєстрованою за однією адресою, тому отримання нею всієї спадщини після смерті батька та позбавлення позивача, як єдиного сина, права на спадщину через пропуск строку з поважної причини, є несправедливим рішенням.

На виконання ст. 360 ЦПК України ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, та таким, що не підлягає скасуванню. Позивача ніхто не обмежував у участі в судових засіданнях, він з власної ініціативи не з`являвся до суду, не приймав участі у справі та просив розглянути справу за участю його представника. Позивач не надав доказів наявності обставин, що унеможливлювали звернення до нотаріуса у встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Останній працює в ПАТ «Укрзалізниця», його праця пов`язана з підвищеним ризиком, у зв`язку з чим він щорічно проходить медичний огляд та отримує відповідні сертифікати на допуск до виконання своїх обов`язків. Надані позивачем докази не свідчать про те, що він підтвердив поважність пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

За правилами ст.ст.368, 369 ЦПК України дана апеляційна скарга підлягає розгляду апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, заперечення відповідача та її представника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини більше ніж на 2 роки, при цьому, йому було відомо про смерть спадкодавця та наявність іншого спадкоємця.

Постановою державного нотаріуса Петренко В.Є. від 22 листопада 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 обумовлює її наявністю бабусі та дідуся похилого віку, за якими він здійснював піклування, а також наявність у нього сім`ї та постійної роботи. На підтвердження факту хвороби вказаних рідних, суду надано їх медичні документи, з яких вбачається факти перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 протягом 2015-2016 років на стаціонарному лікуванні у Волноваський ЦРЛ.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини, суд виходив з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд прийшов до висновку, що наявність у позивача сім`ї, роботи та рідних, що потребують опіки не належить до кола вищевказаних поважних причин та є звичайними подіями життя людини.

Суд також прийшов до висновку, що жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини не надано, що, виходячи зі змісту частини 1 статті 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини.

З такими висновками не можна не погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (частини 1 статті 1220 ЦК України).

Статтями 1258, 1261 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З наданої позивачем до матеріалів апеляційної скарги виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 від 03 червня 2019 року вбачається, що позивач звертався до лікаря невропатолога Волноваської центральної районної лікарні, 13 липня 2015 року, та йому поставлено діагноз: астенічний синдром, призначено амбулаторне лікування; при зверненні 03 червня 2019 року астенічний синдром в стадії стійкої компенсації, потреби у призначенні лікування не має (а.с.124).

Інших даних про знаходження позивача у хворобливому стані матеріали справи не містять.

Та обставина, що позивач здійснював догляд за бабкою та дідом похилого віку, правильно судом не прийнята до уваги як обставина, що унеможливлювала своєчасне звернення ОСОБА_1 із відповідною заявою до нотаріальної контори.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень статті 1272 ЦК України.

Відповідно до довідки структурного підрозділу «Волноваська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 05 червня 2018 року № 987, ОСОБА_1 з 02 червня по 03 липня 2015 року знаходився у щорічній відпустці (а.с. 72).

Отже, позивачу нічого не заважало, у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відкритої після смерті батька, у тому числі і в період знаходження у відпустці, що не потребувало відволікатися від роботи.

Крім того, позивач не позбавлений був можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення заяви через відділення поштового зв`язку, що ним було зроблено у листопаді 2017 року, про що він пояснив в апеляційному суді, надав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 145).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду постановлено з дотримання норм матеріального і процесуального права, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 08 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 01 серпня 2019 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Г.Л.Гаврилова

Л.М.Кочегарова