ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/237/19

провадження № 22-ц/4809/980/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Волошиної Н.Л. від 08 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Світловодського управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області, третя особа Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, -

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 22 листопада 2017 року невідома особа шахрайським шляхом з його електронної банківської картки «Ощадбанк» заволоділа грошовими коштами (пенсією) в сумі 9 984 грн., чим завдала йому майнову шкоду. 24 листопада 2017 року слідчим слідчого відділення Світловодського відділу поліції йому було вручено повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні, відкритого за частиною 1 статті 190 КК України, в якому він є потерпілим. Вказав, що до цього часу особа, яка скоїла вказане кримінальне правопорушення, Світловодським відділом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області не встановлена і майнова шкода йому не відшкодована.

Зазначив, що 08 травня 2018 року ним була подана позовна заява до Кіровоградського обласного управління № 10010 Акціонерного товариства «Ощадбанк» про відшкодування майнової шкоди, завданої даним кримінальним правопорушенням. Однак, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 червня 2018 року, залишеного без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 листопада 2018 року, у задоволенні позову було відмовлено, оскільки шкода, завдана фізичної особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону за рахунок Державного бюджету України, безпосереднім обслуговування якого здійснюється державним казначейством, а не ПАТ «Ощадбанк».

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з Державного казначейства України в особі Світловодського управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області на його користь 9 984 грн., з урахуванням індексу інфляції на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно повідомлення про початок досудового розслідування від 24 листопада 2017 року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що його заява про вчинення кримінального правопорушення, яка надійшла до чергової частини Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області 22 листопада, розглянута. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст.190 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст. 214 ЦПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст.214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2017 року за № 0002240. Сума завданого кримінальним правопорушенням збитку, на момент його вчинення склала 9983,80 грн. /а.с.4/.

На час звернення до суду з позовом досудовим слідством не встановлено винної у злочині особи.

Відповідно до статті 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Положення цієї статті передбачають можливість компенсації шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, за рахунок Державного бюджету України виключно у випадках та порядку, передбачених законом.

На момент звернення з позовом до суду кримінальне провадження за ч. 1 ст.190 КК України не закінчено. Обставини, які б давали підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 1177 ЦК України, не встановлено.

З огляду на вказане, твердження позивача про те, що йому завдано злочином майнову шкоду, а також про те, що особа, яка завдала йому цю шкоду, не встановлена, чи те, що ця особа є неплатоспроможною, до закінчення кримінального провадження є передчасними.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, пославшись на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що за даним Законом відшкодування шкоди за рахунок коштів державного бюджет можливе у випадку, коли правопорушення вчинено спеціальним суб`єктом (працівник правоохоронних органів, прокуратури) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою тощо.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, зважаючи на те, що позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної злочином за рахунок коштів державного бюджету, як підставу для його задоволення, вказував норми ст. 1177 ЦК України, а на вказаний вище Закон не посилався.

На думку колегії суддів, посилання суду першої інстанції на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є безпідставним, оскільки норми даного Закону регулюють інші правовідносини.

Отже, відмовивши у задоволенні позову, суд застосував норму матеріального права, яка не підлягає застосуванню, що є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Світловодського управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області, третя особа Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: