КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Березовенко Р.В., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість по кредитному договору №073-2008-330 від 20 лютого 2008 року в розмірі 121 475,73 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України складає 1 015 550,66 грн. та заборгованість по кредитному договору №073-2008-331 від 20 лютого 2008 року в розмірі 72 193,93 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України складає 603 519,60 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 лютого 2008 року між сторонами були укладені вказані кредитні договори.

Відповідно до п. 1.1 яких, позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 111 367 швейцарських франків і 67 000 швейцарських франків,відповідно, строком користування до 10 лютого 2028 р. зі сплатою 11,45% річних, цільове призначення кредитів - на споживчі цілі/потреби.

Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав, надавши відповідачу кредити у сумах, визначених п. 1.1. вказаних кредитних договорів.

Однак,відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, а тому на підставі п. 5.2.5 цих договорів позивач звернувся до відповідача з вимогою про дострокове повернення всієї наданої йому суми кредитів та сплати всіх сум за кредитами, змінивши при цьому терміни повернення кредиту.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором №073-2008-330 від 20 лютого 2008 року в сумі 121 475,73 швейцарських франків, що за курсом НБУ на час подання позову складає 1 015 500,66 грн. та суму заборгованості за кредитним договором №073-2008-331 від 20 лютого 2008 року - 72 193,93 швейцарських франків, що за курсом НБУ на час подання позову складає 603 519,60 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості: за кредитним договором №073-2008-330 від 20 лютого 2008 року у розмірі 1 015 500,66 грн. і за кредитним договором №073-2008-331 від 20 лютого 2008 року - 603 519,60 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року скасувати та ухвалити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 20 лютого 2018 року між сторонами було укладено два кредитних договори №№073-2008-331, 073-2008-330, відповідно до яких ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 67 000 та 111 367 швейцарських франків строком до 10 лютого 2028 року зі сплатою щомісячних платежів та погоджено ними нарахування процентів в розмірі 11,45% річних ( а.с. 11-16, 66-71 т. 1 ).

Окрім цього, кредитними договорами, зокрема, п.п. 1.1.1. передбачено нарахування підвищеної процентної ставки в розмірі 34,35% річних за користування коштами понад встановлений строк ( там же ).

За вказаними договорами між сторонами погоджено перелік та вартість супутніх послуг, що надаються кредитором та третіми особами і пов`язані з отриманням та обслуговуванням кредиту ( а.с. 17-18, 19-21, 72-73, 74-76 т. 1 ).

10 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 були укладені додаткові угоди до вказаних кредитних договорів, якими, зокрема, погоджено сплату процентів в розмірі 3% річних з 10 червня по 05 липня 2011 року, а з 06 липня 2011 року по 09 червня 2012 року в розмірі 13,45% та збільшено підвищену процентну ставки до 40,35% ( а.с. 22-23, 77-78 т. 1 ).

06 липня 2011 року додатковими угодами до кредитних договорів базова процента ставка була зменшена до 3% річних та базова підвищена ставка до 11% річних та погоджено з 10 червня 2012 року до 09 червня 2017 року сплату базової процентної ставки, збільшеної на 12,54% річних та сплату базової підвищеної ставки, збільшеної на 12,54% річних ( а.с. 24-37, 79-91 т. 1 ).

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» надало виписку з особистого рахунку відповідно до якою ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в розмірі 67 000 та 111 367 швейцарських франків ( а.с. 124 т. 1 ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, місцевий суд вірно прийшов до висновку, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором перед ОСОБА_1 .

При цьому, ОСОБА_1 умови кредитних договорів належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгованість станом на 14 травня 2013 року за кредитним договором №073-2008-331 становить 1 72 193,93 швейцарських франків та за кредитним договором №073-2008-330 - 1 121 475,73 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 603 519,60 грн. та 1 015 550,66 грн., відповідно ( а.с. 120-121, 122-123 т. 1 ).

У зв`язку із цим, банк звертався з відповідною вимогою про дострокове повернення кредитних коштів, яку ОСОБА_1 отримав 29 листопада 2012 року ( а.с. 130, 131, 134-136 т. 1 ).

Як вбачається знаданого розрахунку, заборгованість за кредитним договором №073-2008-331 складає 715,55 швейцарських франків - прострочена заборгованість, 63 724,82 швейцарських франків - сума дострокового стягнення кредиту, 7 751,27 швейцарських франків - проценти, 2,29 швейцарських франків - підвищені проценти ( а.с. 120-121 т. 1 ).

З цього ж розрахунку вбачається, що в останнє, а саме: 26 березня та 09 квітня 2013 року відповідачем було здійснено погашення заборгованості в розмірі 4,49 швейцарських франків по кредиту та 35,51 швейцарських франків по процентах ( там же ).

Як вбачається з іншого розрахунку, заборгованість за кредитним договором №073-2008-330 складає1 205,10 швейцарських франків - прострочена заборгованість, 105 923,43 швейцарських франків - сума дострокового стягнення кредиту, 14 343,39 швейцарських франків - проценти, 3,81 швейцарських франків - підвищені проценти ( а.с. 122-123 т. 1 ).

Також, з зазначеного розрахунку вбачається, що в останнє, а саме: 02 квітня 2012 року відповідачем було здійснено погашення заборгованості в розмірі 0,72 швейцарських франків по кредиту та 264,28 швейцарських франків по процентах ( там же ).

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладених між сторонами правочинів матеріали справи не містять і відповідач їх не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції та не звернувся до суду з вимогами про визнання їх недійсним.

Також, матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування заборгованості за вказаними кредитними договорами і таких не надав відповідач до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач повинен був довести ті обставини, на які б він посилався, як на підставу своїх заперечень.

Окрім цього, ОСОБА_1 не звільнений від обов`язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Відтак, на переконання апеляційного суду, укладений між сторонами правочини є правомірними відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і вони не визнані судом недійсними.

А тому, з точки зору другої інстанції, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку, що за положеннями правочинів відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов договорів.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про задоволення позовних вимог.

А тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 203, 215, 627, 638, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 2 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», ст. 129 Конституції України, з точки зору суду другої інстанції, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Посилання апелянта на те, що ним не подавалися заперечення проти позову не є належною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки таким правом він скористався під час апеляційного перегляду цього рішення та відповідних доказів на спростування встановлених судом обставин ним не надано.

Щодо доводів апелянта про те, що ним не підписувалися кредитні договори та додаткові угоди до них, то з цього приводу суд апеляційної інстанції вважає їх недостовірними, оскільки зазначені правочини підписані боржником і ним не заявлялося клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на спростування зазначених обставин.

Разом з тим, на підтвердження того, що він не підписував кредитні договори та додаткові угоди до них, апелянтом не надано жодного належного, допустимого, достатнього та достовірного доказу у відповідності ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Також, на переконання апеляційного суду, посилання на те, що банк не повідомив боржника про збільшення процентної ставки та приховав її реальний розмір, то вказані обставини спростовуються погодженими між сторонами умовами договорів та додатковими угодами до них, зокрема, п. 1.1.1. кредитного договору та доповненим п. 1.1.3.

Щодо посилання на те, що банк не здійснив належного, детального, достовірного та об`єктивного розпису сукупної вартості кредиту для споживача, то вказані обставини спростовуються підписаними переліками вартості супутніх послуг, що надаються кредитором та третіми особами і пов`язанні з отриманням та обслуговуванням кредиту та графікамм платежів, з яких вбачається загальна сума всіх платежів ( а.с. 17-18, 19-21, 72-73, 74-76 т. 1 ).

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, про те, що договір є неукладеним, він був введений в оману позивачем щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, загальної сукупної вартості та абсолютного значення подорожчання кредиту, з точки зору другої інстанції та в силу викладеного, не спростовують висновків місцевого суду та не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.

Крім цього, не є належною підставою для відмови в задоволенні позову подана заява про застосування строків позовної давності, оскільки, судом встановлено вчинення дій щодо визнання відповідачем заборгованості за кредитними договорами, а саме: часткове погашення кредиту за договором №073-2008-331 - 26 березня та 09 квітня 2013 року та за договором №073-2008-330 - 02 квітня 2012 року, а відтак, перебіг позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України було перервано.

Таким чином, викладені у апеляційній скарзі доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 141, 263, 264, 265, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Р.В. Березовенко

Л.П. Сушко