Справа № 2-2966/11
Провадження № 2-в/242/57/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі судового засідання Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-2966/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягуча у цивільній справі № 2-2966/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08 листопада 2019 року ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-2966/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Учасники справи в судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що втрачене провадження по цивільній справі № 2-2966/11 підлягає відновленню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ст. 493 ЦПК України, передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Згідно з довідкою Селидівського міського суду Донецької області № 266/19 від 08 листопада 2019 року, вбачається, справу № 2-2966/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка перебувала в провадженні Ворошиловського районного суду міста Донецька до Селидівського міського суду Донецької області не передано. В базі даних Ворошиловського районного суду м. Донецька, яка надана в користування Селидівському міському суду Донецької області, по справі № 2-2966/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 16 лютого 2012 року ухвалено рішення, яке набрало законної сили 28 лютого 2012 року, крім того, за даними картки, на зазначене рішення було подано апеляційну скаргу 06 грудня 2013 року. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 28 січня 2014 року рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька змінено.

Судом досліджена копія рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16 лютого 2012 року позовні вимоги за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені.

Крім того, судом досліджена копія рішення Апеляційний суд Донецької області від 28 січня 2014 року, яким апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задоволено частково та рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 16 лютого 2012 року змінено.

За допомогою режиму повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, досліджено копію рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16 лютого 2012 року з якого вбачається, що позовні вимоги позовні вимоги за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволені та копію рішення Апеляційний суд Донецької області від 28 січня 2014 року, яким апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задоволено частково та рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 16 лютого 2012 року змінено.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням наявних в матеріалах справи копій, суд вважає за необхідне використати ту частину провадження, що збереглася до втрати провадження, та відновити рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16 лютого 2012 року та Апеляційний суд Донецької області від 28 січня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 488-493 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-2966/11 за позовомПублічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відновити рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16 лютого 2012 року, рішення Апеляційний суд Донецької області від 28 січня 2014 року, наступного змісту:

«

2-2966/11

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року Ворошиловський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді Алтухової О.С.,

при секретарі Щукіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_3 В ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

23 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Родовід банк" і фізичною особою - ОСОБА_1 (Відповідач-1) було укладено Кредитний Договір № Д048/АК-006.08.2 (Кредитний договір - 1).

Відповідно до умов Кредитного договору-1 Банк взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит в доларах США на купівлю автомобіля на загальну суму 11 602,00 доларів США (пункт 1.1. Кредитного договору).

Сума кредиту в повному обсязі була надана Відповідачу Банком у відповідності з положеннями пункту 1.4. Кредитного договору-1, тобто готівкою з каси Банку.

Відповідно до пп. 3.1. - 3.3. Кредитного договору-1 Позичальник взяв на себе обов`язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 194,00 доларів США на рахунок, зазначений в пункті 1.3. кредитного договору; повернути одержаний кредит згідно з умовами Кредитного договору-1 не пізніше 23 січня 2013 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом до 10 (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 23 січня 2013 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом; щомісяця, до 10 числа (включно), сплачувати Банку плату за проведення розрахунків згідно пункту 1.5.1 Кредитного договору-1 (0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотки від суми виданого кредиту).

Всупереч умовам пп. 3.1. та 3.3. Кредитного договору-1, зокрема, якими передбачається зобов`язання Відповідача щомісячно сплачувати грошові кошти в рахунок повернення суми наданого кредиту та сплати процентів, Відповідач неодноразово порушував вищезазначені умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Пунктом 5.2. Кредитного договору-1 Банку надано право у разі недотримання Позичальником умов Кредитного договору-1, а рівно і умов договорів, укладених між Позичальником та Банком в якості забезпечення виконання грошових обов`язків Позичальника за кредитним договором, вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави № Д048/АК-006/1.08.2 від 23 січня 2008 року.

Вказане право достроково вимагати повернення кредиту було реалізовано Банком належним чином, що підтверджується вимогою від 25 жовтня 2010 року за вих. 151.6-11-6.6/7629, що була направлена ОСОБА_1 .

Всупереч умовам пунктів 3.1.-3.3. Кредитного договору-1, Відповідач-1 до теперішнього часу не виконав зобов`язання щодо: повернення в повному обсязі кредитних коштів, які ним були отримані від Банку та неповернуті Банку за кредитним договором в сумі 7 197,63 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 57 373,75 гривень; сплати нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 703,09 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 5 604,47 гривень; сплати комісії за проведення розрахунків в сумі 3 314,98 гривень.

Таким чином, загальний розмір грошових вимог Банку, які виникли на підставі Кредитного договору-1 станом на 03 серпня 2011 року складає 218 019,26 гривень.

В якості забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1 перед Банком за Кредитним договором-1, між Банком та ОСОБА_2 (Відповідач-2) 23 січня 2008 року був укладений Договір поруки № Д048/АК-006/2.08.2 (Договір поруки-1). У відповідності до пункту 1.1. Договору поруки Відповідач-2 зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором-1.

Згідно з пунктом 2.1. Договору поруки-1 у випадку невиконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за платежами, що передбачені Кредитним договором-1, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку зобов`язаний погасити в повному обсязі заборгованість Позичальника за Кредитним договором-1 за рахунок власних коштів на рахунок Банку в строк не трьох робочих днів після одержання вищезазначеного письмового повідомлення. 25 жовтня 2010 року Банк надіслав на адресу Поручителя лист № 151.6-11-6.6/7630, в якому повідомив його, що Боржник не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, сповістив про розмір заборгованості Боржника перед Банком за Кредитним договором-1 та вимагав погасити вказану заборгованість (копія зазначеного листа додається). Однак Поручитель не виконав зазначену вимогу Банку і внаслідок цього, заборгованість Відповідача-1 перед Банком залишається непогашеною і на даний момент.

Крім того, 23 січня 2008 року між Банком і Відповідачем-1 було укладено Кредитний Договір №Д048/АК-005.08.2 (Кредитний договір-2).

Відповідно до умов Кредитного договору-2 Банк взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит в доларах США на купівлю автомобіля на загальну суму 10 138,00 доларів США. Сума кредиту в повному обсязі була надана Відповідачу Банком у відповідності з положеннями пункту 1.4. Кредитного договору-2, тобто готівкою з каси Банку.

Кредит був виданий Відповідачу за умови сплати ним Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9 (дев`ять) процентів річних (пункт 1.5 Кредитного договору-2).

Відповідно до пп. 3.1.-3.3. Кредитного договору-2 Позичальник взяв на себе обов`язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 169,00 доларів СІІІА на рахунок, зазначений в пункті 1.3. кредитного договору; повернути одержаний кредит згідно з умовами Кредитного договору-2 не пізніше 23 січня 2013 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом до 10 (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 23 січня 2013 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом; щомісяця, до 10 числа (включно), сплачувати Банку плату за проведення розрахунків згідно пункту 1.5.1 Кредитного договору-2 (0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотки від суми виданого кредиту).

Всупереч умовам пунктів 3.1.-3.3. Кредитного договору-2, Відповідач-1 до теперішнього часу не виконав взяті на себе зобов`язання.

Таким чином, загальний розмір грошових вимог Банку, які виникли на підставі Кредитного договору-2 станом на 13 липня 2011 року складає 222 206,03 гривень.

В якості забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1 перед Банком за Кредитним договором-2, між Банком та Відповідачем-2 23 січня 2008 року був укладений Договір поруки № Д048/АК-005/2.08.2 (Договір поруки-2). У відповідності до пункту 1.1. Договору поруки-2 Відповідач-2 зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором-2.

Згідно з пунктом 2.1. Договору поруки-2 у випадку невиконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за платежами, що передбачені Кредитним договором-2, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку зобов`язаний погасити в повному обсязі заборгованість Позичальника за Кредитним договором-2 за рахунок власних коштів на рахунок Банку в строк не трьох робочих днів після одержання вищезазначеного письмового повідомлення. 25 жовтня 2010 року Банк надіслав на адресу Поручителя лист № 151.6-11-6.6/7620, в якому повідомив його, що Боржник не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором-2, сповістив про розмір заборгованості Боржника перед Банком за Кредитним договором-2 та вимагав погасити вказану заборгованість (копія зазначеного листа додається). Однак Поручитель не виконав зазначену вимогу Банку і внаслідок цього, заборгованість Відповідача-1 перед Банком залишається непогашеною і на даний момент.

Просили стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість по двох кредитним договорам.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 , діюча за довіреністю, підтримала позовні вимоги та надала суду пояснення аналогічні викладеним. Просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 , що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 553, 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством „Родовід банк" (17 червня 2009 р. назву Банку офіційно змінено з Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи) та ОСОБА_1 (Відповідач-1) був укладений Кредитний Договір № Д048/АК-006.08.2 від 23 січня 2008 року, відповідно до якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 11602,00 доларів США, а Відповідач-1, в свою чергу, зобов`язався використати його за цільовим призначенням, сплатити Позивачу відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 23 січня 2013 року.

Сума кредиту в повному обсязі була надана Відповідачу Банком у відповідності з положеннями пункту 1.4. Кредитного договору-1, тобто готівкою з каси Банку .

Факт видачі кредиту Відповідачу за Кредитним договором-1 підтверджується заявою на видачу готівки № 34350 від 23 січня 2008 р., що містить підпис Боржника.

Таким чином, позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором.

Відповідно до пп. 3.1. - 3.3. Кредитного договору-1 Позичальник взяв на себе обов`язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 194,00 доларів США на рахунок, зазначений в пункті 1.3. кредитного договору; повернути одержаний кредит згідно з умовами Кредитного договору-1 не пізніше 23 січня 2013 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом до 10 (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 23 січня 2013 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом; щомісяця, до 10 числа (включно), сплачувати Банку плату за проведення розрахунків згідно пункту 1.5.1 Кредитного договору-1 (0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотки від суми виданого кредиту).

Всупереч умовам пп. 3.1. та 3.3. Кредитного договору-1, зокрема, якими передбачається зобов`язання Відповідача щомісячно сплачувати грошові кошти в рахунок повернення суми наданого кредиту та сплати процентів, Відповідач неодноразово порушував вищезазначені умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Пунктом 5.2. Кредитного договору-1 Банку надано право у разі недотримання Позичальником умов Кредитного договору-1, а рівно і умов договорів, укладених між Позичальником та Банком в якості забезпечення виконання грошових обов`язків Позичальника за кредитним договором, вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави № Д048/АК-006/1.08.2 від 23 січня 2008 року.

Вказане право достроково вимагати повернення кредиту було реалізовано позивачем, що підтверджується вимогою від 25 жовтня 2010 року за вих. 151.6-11-6.6/7629, що була направлена ОСОБА_1 , що підтверджується копією поштового відправлення з підписом про вручення.

Всупереч умовам пунктів 3.1.-3.3. Кредитного договору-1, Відповідач-1 до теперішнього часу не виконав зобов`язання щодо: - повернення в повному обсязі кредитних коштів, які ним були отримані від Банку та неповернуті Банку за кредитним договором в сумі 7 197,63 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 57 373,75 гривень, що підтверджується виписками з банківських рахунків Відповідача № .840.08006, .840.08006, .840.08006, .840.08006, .840.08006, .980.08006, .980.08006 станом на 03 серпня 2011 р.; сплати нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 703,09 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 5 604,47 гривень, що підтверджується виписками з банківських рахунків Відповідача №№ .840.08006, .840.08006, .840.08006, .840.08006, .840.08006, .980.08006, .980.08006 станом на 03 серпня 2011 р.; сплати комісії за проведення розрахунків в сумі 3 314,98 гривень, що підтверджується виписками з банківських рахунків Відповідача №№.840.08006, .840.08006, .840.08006, .840.08006, .840.08006, .980.08006, .980.08006 станом на 03 серпня 2011 р.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Таким чином, з боку Відповідача-1 мало місце порушення зобов`язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 3.9. Кредитного договору-1 передбачено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту чи сплати процентів, чи сплати за проведення розрахунків Відповідач зобов`язується сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 відсотки від суми простроченої заборгованості.

В якості забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1 перед Банком за Кредитним договором-1, між Банком та ОСОБА_2 (Відповідач-2) 23 січня 2008 року був укладений Договір поруки № Д048/АК-006/2.08.2 (Договір поруки-1). У відповідності до пункту 1.1. Договору поруки Відповідач-2 зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором-1.

Згідно з пунктом 2.1. Договору поруки-1 у випадку невиконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за платежами, що передбачені Кредитним договором-1, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку зобов`язаний погасити в повному обсязі заборгованість Позичальника за Кредитним договором-1 за рахунок власних коштів на рахунок Банку в строк не трьох робочих днів після одержання вищезазначеного письмового повідомлення. 25 жовтня 2010 року Банк надіслав на адресу Поручителя лист № 151.6-11-6.6/7630, в якому повідомив його, що Боржник не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, сповістив про розмір заборгованості Боржника перед Банком за Кредитним договором-1 та вимагав погасити вказану заборгованість. Однак Поручитель не виконав зазначену вимогу Банку і внаслідок цього, заборгованість Відповідача-1 перед Банком залишається непогашеною і на даний момент.

Невиконання Поручителем своїх зобов`язань за договором поруки призвело до порушення ним положень ст.ст. 526, 554 ЦК України.

Таким чином, загальний розмір грошових вимог Банку, які виникли на підставі Кредитного договору-1 (сума кредиту, процентів, плати за проведення розрахунків та пені), станом на 03 серпня 201) року складає 218 019,26 гривень, зокрема: заборгованість за кредитом 7 197,63 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 57 373,75 гривень; заборгованість по сплаті процентів - 703,09 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 5 604,47 гривень; заборгованість по сплаті комісії - 3 314,98 гривень; пеня, нарахована згідно умов Кредитного договору-1 - пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань - 151 726,06 гривень, серед яких: а) пеня за кредитом - 120 849,71 гривень; б), пеня за процентами - 18 024,54 гривень; в) пеня за комісією - 12 851 гривень.

Крім того, 23 січня 2008 року між Банком і Відповідачем-1 було укладено Кредитний Договір №Д048/АК-005.08.2 (Кредитний договір-2).

Відповідно до умов Кредитного договору-2 Банк взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит в доларах США на купівлю автомобіля на загальну суму 10 138,00 доларів США. Сума кредиту в повному обсязі була надана Відповідачу Банком у відповідності з положеннями пункту 1.4. Кредитного договору-2, тобто готівкою з каси Банку.

Факт видачі кредиту Відповідачу-1 за Кредитним договором-2 підтверджується заявою на видачу готівки № 23236 від 23 січня 2008 р., що містить підпис Боржника.

Кредит був виданий Відповідачу за умови сплати ним Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9 % річних (пункт 1.5 Кредитного договору-2).

Відповідно до пп. 3.1.-3.3. Кредитного договору-2 Позичальник взяв на себе обов`язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 169,00 доларів СІІІА на рахунок, зазначений в пункті 1.3. кредитного договору; повернути одержаний кредит згідно з умовами Кредитного договору-2 не пізніше 23 січня 2013 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 23 січня 2013 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом; щомісяця, до 10 числа (включно), сплачувати Банку плату за проведення розрахунків згідно пункту 1.5.1 Кредитного договору-2 (0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотки від суми виданого кредиту).

Всупереч умовам пунктів 3.1.-3.3. Кредитного договору-2, Відповідач-1 до теперішнього часу не виконав взяті на себе зобов`язання.

Пунктом 5.2. Кредитного договору-2 Банку надано право у разі недотримання Позичальником умов Кредитного договору-2, а рівно і умов договорів, укладених між Позичальником та Банком в якості забезпечення виконання грошових обов`язків Позичальника за кредитним договором, вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави № Д048/АК-005/1.08.2 від 23 січня 2008 року.

Вказане право достроково вимагати повернення кредиту було реалізовано Банком належним чином, що підтверджується вимогою від 25 жовтня 2010 року за вих. 151.6-11-6.6/7619, що була направлена ОСОБА_1 , що підтверджується копією поштового відправлення з підписом про вручення.

Всупереч умовам пунктів 3.1.-3.3. Кредитного договору-2, Відповідач-1 до теперішнього часу не виконав зобов`язання щодо: повернення в повному обсязі кредитних коштів, які ним були отримані від Банку та неповернуті Банку за кредитним договором в сумі 6 700,13 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 53 408,08 гривень, що підтверджується виписками з банківських рахунків Відповідача № .840.08005, .840.08005, .840.08005, .840.08.005, .980.08005, .980.08005 станом на 03 серпня 2011 р.; сплати нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 654,33 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 5 215,80 гривень, що підтверджується виписками з банківських рахунків Відповідача №№ .840.08005, .840.08005, .840.08005, .840.08.005, .980.08005, .980.08005 станом на 03 серпня 2011 р.; сплати комісії за проведення розрахунків в сумі 3 060,01 гривень, що підтверджується виписками з банківських рахунків Відповідача №№ .840.08005, .840.08005, .840.08005, .840.08.005, .980.08005, .980.08005 станом на 03 серпня 2011 р.

Таким чином, з боку Відповідача-1 мало місце порушення зобов`язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 3.9. Кредитного договору-2 передбачено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту чи сплати процентів, чи сплати за проведення розрахунків Відповідач зобов`язується сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості.

В якості забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1 перед Банком за Кредитним договором-2, між Банком та Відповідачем-2 23 січня 2008 року був укладений Договір поруки № Д048/АК-005/2.08.2 (Договір поруки-2). У відповідності до пункту 1.1. Договору поруки-2 Відповідач-2 зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором-2.

Згідно з пунктом 2.1. Договору поруки-2 у випадку невиконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за платежами, що передбачені Кредитним договором-2, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку зобов`язаний погасити в повному обсязі заборгованість Позичальника за Кредитним договором-2 за рахунок власних коштів на рахунок Банку в строк не трьох робочих днів після одержання вищезазначеного письмового повідомлення. 25 жовтня 2010 року Банк надіслав на адресу Поручителя лист № 151.6-11-6.6/7620, в якому повідомив його, що Боржник не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором-2, сповістив про розмір заборгованості Боржника перед Банком за Кредитним договором-2 та вимагав погасити вказану заборгованість. Однак Поручитель не виконав зазначену вимогу Банку і внаслідок цього, заборгованість Відповідача-1 перед Банком залишається непогашеною і на даний момент.

Таким чином, загальний розмір грошових вимог Банку, які виникли на підставі Кредитного договору-2 (сума кредиту, процентів, плати за проведення розрахунків та пені), станом на 13 липня 2011 року складає 222 206,03 гривень, зокрема: заборгованість за кредитом - 6 700,13 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 53 408,08 гривень; заборгованість по сплаті процентів - 654,33 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 серпня 2011 р. становить 5 215,80 гривень; заборгованість по сплаті комісії - 3 060,01 гривень; пеня, нарахована згідно умов Кредитного договору-2 - пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань - 160 522,14 гривень, серед яких: а) пеня за кредитом - 130 586,66 гривень; б) пеня за процентами - 17 334,77 гривень; в) пеня за комісією - 12 600,71 копійок.

Таким чином, загальна заборгованість Відповідача-1 та Відповідача-2 перед Позивачем за Кредитними договорами становить 440 225,29 гривень.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1700,00 гривень та витрати, пов`язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи у суді в сумі 120 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 60, 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість у розмірі 440 225,29 гривень, судовий збір в розмірі 1700,00 гривень, витрати пов`язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи у суді в розмірі 120 гривень, а всього стягнути 442 045 (чотириста сорок дві тисячі сорок п`ять) гривень 29 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Ворошиловський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковане у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька О.С.Алтухова

Єдиний унікальний номер 2-2966/11

Номер провадження 22-ц/775/348/2014

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої Осипчук О.В.

суддів Смєлік С.Г., Ткачук С.С.

при секретарі Біляєві М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в місті Донецьку апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 16 лютого 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ворошиловського районного суду міста Донецька 16 лютого 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - задоволені у повному обсязі. На користь позивача з відповідачів у солідарному порядку стягнуто заборгованість по кредитним договорам 440 225,29 грн. та судові витрати.

З рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі апелянт вказує, що є поручителем по укладеним кредитним договорам, які уклав його молодший брат ОСОБА_1 . Він як поручитель розуміє межі своєї відповідальності за невиконані належним чином договори, проте розрахунки, які надав банк щодо сплати. наприклад пені, не відповідають чинному законодавству. Згідно з приписами п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України про стягнення пені передбачена відповідальність в один рік, а згідно розрахунку суми заборгованості, який надав позивач, то вона нарахована майже за три роки : з 12 лютого 2008 року по 27 липня 2011 року. Через його відсутність в судовому засіданні, він не зміг заявити про застосування строку, який передбачений законодавством. Суд ухвалив рішення, не застосувавши спеціальної норми законодавства України, що регулюють відповідні відносини. Так, п. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Облікова ставка Нацбанку України у 2008 році становила 12 %, на 2009 11% та 10,25% на 2010 рік. Тому подвійна облікова ставка на цей період складає 15,5%, а у розрахунку банку обчислення проводиться таким чином : сума простроченої заборгованості х 1,6% х кількість днів простроченої заборгованості. Враховуючи, що календарний рік складає 365 днів та ставка на рік з якої позивачем здійснюється розрахунок пені дорівнює 584 %, що значно вище ніж це передбачено чинним законодавством На його погляд суми пені по двом договорам має складати 6844.30 грн., тобто 3491,53грн. та 3352, 77 грн. Просив поновити строк для апеляційного оскарження рішення суду та змінити рішення щодо стягнення пені.

Представник ПАТ « Родовід Банк» - Абрамова О.В. просила відхилити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов нас тцпного висновку.

Позивач - ПАТ «Родовід Банк» в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 січня 2008 року між позивачем і фізичною особою - ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір № Д048/АК-006.08.2 згідно якого ОСОБА_7 було надано кредит в доларах США на купівлю автомобіля на суму 11 602,00 доларів США (пункт 1.1. Кредитного договору).

В свою чергу ОСОБА_1 згідно п.п. 3.1. - 3.3. Кредитного договору взяв на себе обов`язок: щомісяця частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 194,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом, плату за проведення розрахунків та повернути одержаний кредит згідно умов Кредитного договору до 23 січня 2013 року; Оскільки відповідач порушував умови Кредитного договору, зокрема, п.п. 3.1. та 3.3. ,Банк відповідно до положень п.5.2 Кредитного договору звернувся до суду з позовом про стягнення достроково заборгованості, звернути стягнення на предмет застави.

Не виконавши умов кредитного договору відповідач за розрахунками Банку має повернути: заборгованість по кредиту - 57 373,75 грн; 5 604,47 грн. - нарахованих та несплачених процентів; комісії за проведення розрахунків в сумі 3 314,98 гри. пеню за прострочення сплати кредиту, процентів та комісії у розмірі 151724, 71 грн.

Таким чином, загальний розмір грошових вимог Банку, які виникли на підставі Кредитного договору № Д048/АК-006.08.2 станом на 03 серпня 2011 року складає 218 019,26 гривень.

Крім того, 23 січня 2008 року між Банком і Відповідачем-1 було укладено Кредитний Договір №Д048/АК-005.08.2 (Кредитний договір-2) згідно умов якого Банк надав кредитні кошти в доларах США на купівлю автомобіля на загальну суму 10 138,00 доларів США., які Позивальник мав повернути до 23 січня 2013 року.

Проте, в порушення умов кредитного договору-2 ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання, що спонукало Позивача звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 222 206,03 грн, яка складається з заборгованості про кредиту у розмірі 53408,08 грн, сплати процентів за користування кредитом -5215,80 грн, комісії -3060,01 та пені, нарахованої за несвоєчасність сплати кредиту. Процентів та комісії у розмірі 160522.14 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1 перед Банком за Кредитними договорами № № № Д048/АК-005.08.2, Д048/АК-006.08.2 між Банком та ОСОБА_2 23 січня 2008 року були укладені договори поруки згідно яких ( п.1.1) Поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником своїх зобов`язань

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов говору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статей 553, 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Як зазначалося вище судом першої інстанції позов ПАТ « Родовід банк» було задоволено у повному обсязі: на користь позивача з відповідачів у солідарному порядку було стягнуто 440225,29 грн. та судові витрати, що стало підставою для оскарження рішення суду Відповідачем 2, тобто ОСОБА_2 , який з огляду на матеріали справи участі у розгляді справи не приймав, не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і в апеляційній скарзі заявив про застосування положень п.2 ч.2 ст.258 ЦК України щодо строків позовної давності в один рік при стягненні неустойки.

Окрім того, в судовому засіданні представником ОСОБА_2 було заявлено клопотання, яке було підтримано відповідачем ОСОБА_1 про застосування положень частини 3 ст.551 ЦК України при вирішенні питання щодо стягнення пені, яка на його погляд значно перевищує розмір фактичної заборгованості.

Згідно частини 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно даних Банку про розмір фактичної заборгованості по обов`язковим платежам та нарахованої пені за останній рік. їх сума складає: так, сума заборгованості по кредитному договору ( з урахуванням процентів і комісії) Д048/АК-005.08.2 становить 61683,89 грн.. а розмір пені за один рік по цим платежам -133 939.50 грн; заборгованість по кредитному договору Д048/АК-006.08.2 66292.20 грн. а нарахована пеня банком за останній рік на цю суму складає 129 131,26 грн.

Апеляційний суд вважає, що за відповідних обставин сума неустойки може бути зменшена і це є правом суду. З огляду на надані докази, відповідач ОСОБА_2 є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 2233 грн.

Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 її розмір у порівнянні з 2008 роком, коли він укладав кредитні договори, зменшилась у двічі, окрім того,зазнав шкоди у зв`язку із втратою автомобілю, який придбав на кредитні кошти.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки оскільки її розмір вдвічі перевищує розмір фактичної заборгованості і вважає доцільним визнати чи її розмір пропорційно розміру фактичної заборгованості. а саме у розмірі 62000 і 67000 гривень.

0">Проте, апеляційний суд не приймає до уваги доводів апеляційної скарги щодо розміру пені, яка на погляд апелянта має бути вирахувана згідно Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» і має складати 6844,30 грн.

Закон на який посилається апелянт, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, якими не є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки останні укладали вищезазначені кредитні договори як фізичні особи.

При зверненні до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у розмірі 1700 грн., які підлягають стягненню з відповідачів не у солідарному порядку, як визначив суд першої інстанції, а у відповідній частині з кожного.

З огляду на вищевикладене. апеляційний суд вважає. що рішення суду підлягає зміні в частині стягнення розміру пені та порядку розподілу між відповідачами судових витрат.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 16 лютого 2012 року змінити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № ДО48/АК-005.08.2 від 23 січня 2008 року у розмірі 123683( сто двадцять три тисячі шістсот вісімдесят три) гривень 89коп. в т.ч.: 53 408 ( п`ятдесят три тисячі чотириста вісім ) гривень 08 коп. - заборгованість по кредиту; 5215 ( п`ять тисяч двісті п`ятнадцять ) гривень 80 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3060 ( три тисячі шістдесят ) гривень 01 коп. заборгованість з комісії; 62000 ( шістдесят дві тисячі) гривень - суму несплаченої пені по кредиту.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № ДО48/АК-006.08.2 від 23 січня 2008 року у розмірі 133293(сто тридцять три тисячі двісті дев`яносто три) гривень 20 коп., в т.ч.: 57373 (п`ятдесят сім тисяч триста сімдесят три ) гривень 75 коп. заборгованість по кредиту; 5 604 ( п`ять тисяч шістсот чотири ) гривні 47 коп. - заборгованість по відсоткам, 3314 ( три тисячі триста чотирнадцять ) гривень 98 коп.- заборгованість по комісії; 67000 (шістдесят сім тисяч) гривень - сума несплаченої пені по кредиту.

Стягнути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи по 60 грн. та судовий збір у розмірі по 850 грн. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя І.М.Владимирська