Справа № 2-2509/11
Провадження №4с/201/29/2019
У Х В А Л А

15 липня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

за участі секретаря Іващенко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Державний виконавець Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк Катерина Анатоліївна, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 28.01.2019р. незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 (заінтересовані особи Державний виконавець Слов`янського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Зуяк К.А., АТ КБ «Приватбанк») про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 28.01.2019р. незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.02.2019р. скарга була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Крім того, відкриваючи провадження, суддею Ткаченко Н.В. було зазначено, що підстави для поновлення строку на подачу скарги відсутні, через те, що строк не пропущений (а.с.№22).

В обґрунтування скарги заявниця посилалась на те, що в провадженні Слов`янського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження №34209074, з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 478 030грн. 23коп. З пенсії заявниці проводиться відрахування коштів на погашення заборгованості, в розмірі 20%, проте, 28.01.2019р. державним виконавцем Зуяк Є.А. була винесена постанова про опис та арешт майна боржника, якою накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить по праві власності ОСОБА_1 . Вважаючи дії державного виконавця щодо винесення вказаної постанови незаконними, просила зобов`язати Слов`янський МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області винести постанову, якою зняти арешт, накладений постановою про опис та арешт майна боржника від 28.01.2019р. відносно належної заявниці квартири АДРЕСА_1 .

Заявниця в судові засідання не з`являлася, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, за адресою, що вказана у скарзі, проте до суду повернулися конверти з позначкою «адресат відсутній» (а.с.№55-58, 63-64). Таким чином, відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України заявниця вважається повідомленою належним чином.

Державний виконавець Зуяк К.А. в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№65). В наданих на електрону пошту суду 22.03.2019р. запереченнях (які є ідентичними до тих, що надійшли поштовим відправленням до суду 28.03.2019р.) просила відмовити в задоволенні скарги та розглянути справу за її відсутності, посилаючись на те, що порушень з її боку під час проведення виконавчих дій не було. Заявниця станом на 01.03.2019р. має заборгованість в розмірі 462 805грн. 23коп., а тому відсутні підстави для скасування постанови про опис та арешт майна боржниці (а.с.№32-34, 39-40).

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№66,67), про причини неявки суд не сповістив.

Враховуючи, положення ч. 2 ст. 450 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, вважає за можливе скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом для розгляду скарги були витребувані матеріали виконавчого провадження, копія яких не в повному обсязі була державним виконавцем Зуяк К.А. (а.с.№51).

Своїм листом від 28.03.2019р., а в подальшому в судовій повістці, суд просив державного виконавця подати належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження (а.с.№52,59а,62,65), проте ці вимоги суду залишилися без задоволення, а тому розгляд справи відбувається в межах доказів, наданих сторонами на підтвердження заявлених вимог та заперечень.

Рішенням суду від 29.02.2012р. були задоволені частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 стягнута заборгованість в розмірі 478 030грн. 23коп. (а.с.№77-78 цивільної справи № 2-412/1172/2012р.).

Рішення не оскаржувалось, набрало законної сили та 21.05.2019р. представник позивача отримала два виконавчі листи (а.с.79 цивільної справи № 2-412/1172/2012р.).

Судом встановлено, що на примусово виконанні в Слов`янському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження №34209074, з примусового виконання виконавчого листа №2-412 від 21.05.2012р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 478 030грн. 23коп.

11.09.2012р. державним виконавцем Глущенко М.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.№41) за вищевказаним виконавчим листом, а постановою від 09.10.2012р. на підставі заяви стягувача накладений арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с.№42).

З наданих заявницею доказів вбачається, що Слов`янське об`єднане управління ПФУ Донецької області здійснює відрахування грошових коштів з пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконання про звернення стягнення на доходи боржника № 21-229 від 29.10.2013р. за виконавчим листом про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів, і за період з січня 2014р. по лютий 2019р. з пенсії заявниці на користь банку перерахована сума 14 889грн. 74коп. (а.с.№27).

28.01.2019р. у виконавчому провадження № 34209074 державним виконавцем Зуяк Є.А. була винесена постанова про опис та арешт майна боржника, якою накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить по праві власності ОСОБА_1 (а.с.№44-47).

З наданих державним виконавцем документів вбачається, що винесення постанови про арешт та опис було обумовлено подачею відповідної заяви представником АТ КБ «ПриватБанк», який в подальшому, після проведення опису квартири, просив провести оцінку та реалізацію нерухомого майна, що належить на праві власності заявниці, та отримані від продажу кошти перерахувати на погашення заборгованості по кредиту (а.с.№48).

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент проведення виконавчих дій) стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

В пункті 23 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса.

З вищевикладеного вбачається, що звернення стягнення на нерухоме майно можливо лише у разі відсутності з боржника грошових коштів (доходів, коштів на банківських рахунках, тощо) та іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

З наданих заявницею документів вбачається, що за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанк» проводиться щомісячно утримання з пенсії в розмірі 20%.

З наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження не вбачається що нею були проведені дії щодо виявлення наявності у боржниці ОСОБА_1 коштів у національній та іноземній валютах (крім пенсії), інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, а також іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, в наданих матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що державний виконавець пропонував боржниці зазначити види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу задля задоволення вимог банку.

Таким чином, державний виконавець Зуяк К.А. не пересвідчившись чи наявне у боржниці інше майно, за рахунок якого можливо погасити в повному обсязі заборгованість, яка стягнута рішенням суду на користь АТ КБ «ПриватБанк», передчасно дійшла висновку про необхідність проведення опису та арешту майна, а тому вимоги скарги в частині визнання незаконними дій державного виконавця Зуяк К.А., що виразилися у винесенні 28.01.2019р. постанови про опис та арешт майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

При цьому, посилання заявниці, що державним виконавцем були порушені строки винесення оскаржуваної постанови судом оцінюються критично, з огляду на те, що строки, на які заявниця посилається стосуються постанов про арешт майна (коштів) боржника, що виносяться відповідно до вимог ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», а в даному виконавчому провадженні державним виконавцем 28.01.2019р. винесена постанова згідно положень ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», для якої встановлений інший строк ( ч. 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується вимог скарги про зобов`язання Слов`янський МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області винести у виконавчому провадженні ВП №34209074, постанову якою зняти арешт накладений постановою про опис та арешт майна боржника від 28.01.2019р., то в цій частині вимог слід відмовити, оскільки суд не може зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби вчиняти дії, які прямо передбачені Законом України «Про виконавче провадження» у разі порушення права сторони виконавчого провадження. В даному випадку, згідно ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язок винести постанову про зняття арешту у разі виявлення порушення порядку його накладення, покладається на начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги скарги ОСОБА_1 визнати незаконними дії державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк К.А. щодо винесення у виконавчому провадженні №34209074 постанови від 28.01.2019р. про опис та арешт майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_1 . В іншій частині скарги відмовити.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів понесення витрат, пов`язаних з розглядом справи, то ці витрати не відшкодовуються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 48, 50, 56 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 76-81, 83, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 353, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Державний виконавець Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Зуяк Катерина Анатоліївна, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 28.01.2019р. незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк К.А. щодо винесення у виконавчому провадженні №34209074 постанови від 28.01.2019р. про опис та арешт майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи Державний виконавець Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк Катерина Анатоліївна, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.