№263/3998/18
№2/263/130/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко В.О.,

при секретарі Іващенко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП.

В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що 22 грудня 2017 року о 13 годині 00 хвилин водій, ОСОБА_3, який офіційно працевлаштований у ТОВ «Маріупольське АТП 11402», керуючи автобусом БАЗ А079.14 державний номерний знак АН 0739АА, в районі будинку №159 по вул. 40 років Жовтня с. Талаківка Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області, виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що смуга вільна від транспортних засобів на достатній відстані, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем GREAT Wall, під керуванням позивача. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 14.2 ПДР України. Автомобіль позивача GREAT Wall, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, не придатний для подальшого відновлення і використання. Вважає, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди йому також завдано моральну шкоду, оскільки погіршився його стан здоровя, порушився його нормальний життєвий устрій, він залишився без автомобіля, багато часу витратив на оформлення відповідних документів. Відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 107624,15 гривень, відшкодувати витрати на послуги аварійного комісару з приймання-видачі, зберіганню ТЗ у сумі 800 гривень, на послуги по евакуації ТЗ у сумі 1200 гривень та витрати на проведення авто товарознавчої оцінки пошкодженого автомобіля у сумі 2800 гривень, та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, а всього 117424,15 гривень.

В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 додатково зазначив, що його автомобіль є фізично знищеним і він бажає залишити його залишки у себе. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 51912,28 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, відшкодувати витрати на послуги аварійного комісару з приймання-видачі, зберіганню ТЗ у сумі 800 гривень, на послуги по евакуації ТЗ у сумі 1200 гривень, витрати на проведення авто товарознавчої оцінки пошкодженого автомобіля у сумі 2800 гривень, витрати на оплату судового збору у розмірі 1174,25 гривень, а всього 62886,53 гривень.

Позивач та його представник ОСОБА_4 надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, не згоден з визначеною вартістю матеріального збитку завданого позивачу і звітом експерта щодо висновку про вартість матеріального збитку.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2017 року о 13 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3, який є працівником ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402», керуючи автобусом БАЗ А079.14, державний номерний знак АН 0739АА, в районі будинку №159 по вул. 40 років жовтня с. Талаківка Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області, виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що смуга вільна від транспортних засобів на достатній відстані, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем GREAT Wall, під керуванням позивача. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20 лютого 2018 року визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно до звіту № 23/П від 16.03.2018 року про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, сума матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу GREAT Wall, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, становить 205624,15 гривень.

Відповідно до полісу серії АК № 9238648, транспортний засіб відповідача БАЗ А079.14, державний номер НОМЕР_2, застрахований у АТ «Страхова группа «ТАС», термін дії до 17.01.2018 року.

Згідно до заяви позивача до АТ «Страхова группа «ТАС» про страхове відшкодування від 14 березня 2018 року, розмір страхового відшкодування становить 98000 гривень. Страхове відшкодування на користь позивача 31 травня 2018 року виплачено АТ «Страхова группа «ТАС» у розмірі 98000 гривень.

Згідно до договору №11 від 31 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 замовив оцінку щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ та оплатив 2800 гривень, що також підтверджується квитанцією від 31.01.2018 року на суму 2800 гривень.

Згідно до квитанції ФОП ОСОБА_5 №442171 від 30.12.2017 року ОСОБА_1 оплачені послуги аварійного комісару з приймання-видачі, зберіганню GREAT Wall, АН 9556 КН, у розмірі 800 гривень.

Згідно до квитанції ФОП ОСОБА_6 №444362 від 22.12.2017 року позивачем оплачені послуги по евакуації ТЗ GREAT Wall, АН 9556 КН у розмірі 1200 гривень.

Згідно з довідки КЗ Маріупольська міська лікарня №1 за №507 від 22 грудня 2017 року, ОСОБА_1 у результаті ДТП отримав забій правого надпліччя, рекомендовано нагляд у травматолога.

З виписки з медичної картки амбулаторного хворого КУ Маріупольська міська лікарня №9 від 12.04.2018 року вбачається, що у ОСОБА_1 посттравматичний плече-лопаточний періартрит з права з вираженим больовим синдромом. Рекомендовано реабілітаційне лікування.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.22, 1166, Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного Кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень згідно яких відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становите в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Згідно ч.ч.1-3 ст.22 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) особа, якій заподіяно збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.п.14,15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року №4 ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-ІУ, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно до звіту № 23/П від 16.03.2018р. про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, ціна пропозиції купівлі пошкодженого у ДТП автомобіля позивача становить 55711,87 грн.

Згідно до листу ТОВ Експертна компанія «Укравтоекспертиза» за №14 від 05.10.2018 року, віртість відновлювального ремонту КТЗ GREAT Wall Hover, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, перевищує ринкову вартість КТЗ на дату пошкодження, за ринкову вартість пошкодженого КТЗ приймається ціна пропозиції купівлі пошкодженого у ДТП КТЗ GREAT Wall Hover, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Даний звіт сторонами не заперечувався, заяв про забезпечення доказів з цього приводу не надходило.

Суд з урахуванням наведеного, вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивача вартість пошкодженого автомобіля у розмірі 55711,87 гривень.

Суд приходить до висновку про те, що є підстави для відновлення порушеного права позивача шляхом стягнення матеріальної шкоди та понесених позивачем витрат пов'язаних з проведенням звітів про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу у розмірі 2800 гривень, відшкодування витрат на послуги аварійного комісару з приймання-видачі, зберіганню ТЗ у розмірі 800 гривень, витрат на послуги по евакуації ТЗ у розмірі 1200 гривень.

Статтями 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно розяснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з змінами), розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Також судом встановлено, що в результаті вищевказаного ДТП позивачу ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду, яка полягає фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав із пошкодженням свого автомобіля, та душевних стражданнях та хвилюваннях, інших негативних емоціях, які він переживав через ДТП, втратою автомобіля, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд частково задовольняє вказану вимогу та стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2000 гривень.

Керуючись ст.ст.22, 23, 1166, 1172, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 4,12, 13, 76, 77, 81, 263-265 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Маріупольське Автотранспортне підприємство 11402» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 55711,87 гривень, моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, відшкодування витрат на послуги аварійного комісару з приймання-видачі, зберіганню ТЗ у розмірі 800 гривень, на послуги по евакуації ТЗ у розмірі 1200 гривень, витрати на проведення авто товарознавчої оцінки пошкодженого автомобіля у розмірі 2800 гривень, витрати на оплату судового збору у розмірі 1174,25 гривень, а всього 63686 (шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 12 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.

Суддя В.О. Ковтуненко