Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 682/2631/18

провадження № 61-708св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння як безпідставно набутого.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року у складі судді Маршал І. М. відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання на 23 жовтня 2018 року. Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа підсудна Славутському міськрайонному суду. Позовна заява відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Перешкоди в порушенні справи, передбачені статтями 185, 186 ЦПК України, відсутні. Суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння як безпідставно набутого направлено на розгляд за підсудністю до Балаклійського районного суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що приймаючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції помилково виходив із того, що ця справа підсудна Славутському міськрайонному суду Хмельницької області. Предметом спору у цій справі є рухоме майно, яке відповідач має повернути позивачу як безпідставно набуте. Згідно з копією паспорта ОСОБА_2 , яка була долучена додатком до позовної заяви, він зареєстрований по АДРЕСА_1 . Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Відповідно до частин шостої - десятої статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Однак суд першої інстанції фактично не встановив зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 лютого 2018 року № вбачається, що фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 . Таким чином ця справа має розглядатися судом за територіальною підсудністю саме за місцем проживання відповідача - Балаклійським районним судом Харківської області.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми процесуального права та дійшов передчасного висновку про те, що підсудність у цій справі має визначатися за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача. Суд не звернув увагу на те, що спір виник з договору, а тому у цьому випадку підлягає застосуванню частина восьма статті 28 ЦПК України, яка передбачає пред`явлення позову за місцем виконання договору.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У лютому 2019 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Надходження касаційної скарги до суду Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Балаклійського районного суду Харківської області.

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2009 року ОСОБА_2 на праві власності належить нежитлова будівля по АДРЕСА_3 .

30 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладений договір про спільне використання нежитлового приміщення, за умовами якого позивач набув право користування нежитловим приміщенням для здійснення підприємницької діяльності. Строк дії договору до 30 квітня 2016 року.

Згідно із умовами договору про спільне використання нежитлового приміщення, укладеного 30 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , право користування позивача нежитловим приміщенням по АДРЕСА_3 продовжено до 30 квітня 2021 року.

07 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області позовну заяву, в якій просив витребувати у відповідача ОСОБА_2 рухоме майно як безпідставно набуте.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 зазначав, що він є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність з виробництва меблів по АДРЕСА_3 . Однак, починаючи з 03 серпня 2018 року ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням по АДРЕСА_3 , у якому знаходиться його рухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини восьмої статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині восьмій статті 28 ЦПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), але і в інших судах.

Визначена частиною восьмою статті 28 ЦПК України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, апеляційний суд у порушення вимог чинного законодавства України не звернув увагу на те, що спірні правовідносини виникли з договірних зобов`язань щодо користування нежитловим приміщенням та витребування рухомого майна, розміщеного у цьому нежитловому приміщенні, а тому відповідно до частини восьмої статті 28 ЦПК України такий позов за вибором позивача може бути також поданий до суду за місцем виконання цього договору ( АДРЕСА_3), що за територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції Славутського міськрайонного суду Хмельницької області.

Згідно із статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Ураховуючи наведене, постанова апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу положень статті 413 ЦПК України є підставою для її скасування із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року скасувати та залишити в силі ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк