Справа № 206/4473/19
Провадження № 2-зз/206/8/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Кушнірчука Р.О., при секретареві Савченко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах ліквідаційної комісії АКБ «Заводобанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, -

за участю представника заявника адвоката Іванової Т.В.,

ВСТАНОВИВ :

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах ліквідаційної комісії АКБ «Заводобанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що в провадженні суду Самарського району (суддя Тонкіна Н.А.) знаходилась цивільна справа за позовом прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах ліквідаційної комісії АКБ «Заводобанк» до заявника про стягнення суми боргу за кредитним договором № 317/ІІ в розмірі 1110724,62 грн. Ухвалою Самарського суду від 06 січня 2000 року в забезпечення позову накладено арешт на належне їй домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Представник заявника звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про отримання копії ухвали від 06 січня 2000 року. Судом було повідомлено, що матеріали цивільної справи знищено за закінченням терміну зберігання. Заявник зазначає, що знаходження об`єкта власності домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 під арештом перешкоджає здійсненню її прав як власника зазначеного майна.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили скасувати арешт накладений на домоволодіння заявниці.

Прокурор Дніпровської місцевої прокуратори № 2 Ковзун Л.В. в судовому засіданні пояснила, що інформації щодо виконання рішення суду, за яким заявниця являється боржником, не має. Думки щодо обґрунтованості заяви про скасування арешту не висловила та в подальшому в судове засідання не з`явилась. На адресу суду також надійшов лист заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратори № 2 Рябець Р. в якому зазначено, що хоча вони і являються процесуальними правонаступниками прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська, проте порушені питання не стосуються їх прав та обов`язків.

Представник Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори та АКБ «Заводобанк» в судове засідання не з`явилився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, матеріали додані до неї, прийшов до такого.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні суду Самарського району знаходилась цивільна справа за позовом прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах ліквідаційної комісії АКБ «Заводобанк» до заявника про стягнення суми боргу за кредитним договором №317/ІІ в розмірі 1110724,62 грн.

Ухвалою Самарського суду від 06 січня 2000 року в забезпечення позову за заявою представника позивача ліквідаційної комісії АКБ «Заводобанк» накладено арешт на належне ОСОБА_1 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.06.2018 року, на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , накладено арешт, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано 07.05.2007 реєстратором Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, підстава обтяження ухвала б/н 06.01.2000, Восьма дніпропетровська нотконтора, Самарський суд.

Відповідно до довідки, виданої заступником керівника апарату Самарського районного суду м. Дніпропетровська, за період з 01.01.2000 по 31.12.2000 цивільної справи, учасником якої є ОСОБА_1 про накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_1 не має.

Згідно листа Національного Банку України №45-311/1464 від 14.06.2001 «Про перелік офшорних зон та банків резидентів, які ліквідуються за станом на 01.06.2001» банк - резиден АКБ «Заводбанк» ліквідовано.

З відповіді Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 14.01.2019 за № 895 на запит адвоката вбачається, що у відповідності з Інформаційною довідкою Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно й реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмеження накладено державним виконавцем на виконання ухвали №2-1873 від 12.02.2008. Однак будь яка інша інформація в Автоматизованій системі виконавчого провадження про виконавче провадження, в рамках якого на майно боржника накладено арешт відсутня. Надати копії постанов про відкриття провадження та про закінчення виконавчого провадження не виявляється можливим, оскільки відповідно з п. 2 р. XI Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби, а також приватними виконавцями, затвердженими наказом Міністерства Юстиції України від 07.06.2017р. за №1829/5, термін зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органів державної виконавчої служби, приватного виконавця складає три роки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно з частинами 5, 7 статті 158 ЦПК України ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В пункті 10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування».

Так, вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, відповідно до ст.158 ЦПК України, суд приходить до переконання, що необхідно задовольнити заяву ОСОБА_1 та скасувати заходи забезпечення позову, оскільки предметом обтяження є домоволодіння, яке на праві приватної власності належить заявниці.

Крім того, під час розгляду заяви встановлено, що позивача в особі АКБ «Заводобанк» ліквідовано, інформація щодо правонаступників зазначеного банку у суду відсутня, домоволодіння відповідача не було предметом позову, а тому суд вважає, що існуючий захід забезпечення позову у вигляді арешту домоволодіння ОСОБА_1 обмежує її право на розпорядження майном.

Також, приходячи до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 суд враховує, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги АКБ «Заводобанк» задоволено, проте у суду відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження з примусового виконання зазначеного рішення, а тому таке довготривале (з 2000 року) існування обтяження майна заявниці у вигляді арешту суперечить засадам, визначеним статтею 41 Конституції України (кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності).

Отже викладене свідчить, що обставини, які враховувались судом при застосуванні заходу забезпечення позову, на момент розгляду дійсної заяви ОСОБА_1 перестали існувати, що в контексті пункту 10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» дає право суду на їх скасовування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову арешт, накладений ухвалою судді Самарського району м. Дніпропетровська від 06 січня 2000 року у справі за позовом прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах ліквідаційної комісії АКБ «Заводобанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором на домоволодіння АДРЕСА_1 ) належне на праві власності ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук