Справа № 351/1077/19
Номер провадження №2/351/574/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2019 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Собка В.М.
секретар - Маланчук С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на одну неповнолітню дитину, -
ОСОБА_1 , звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі з перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 05.06.1999р. Від спільного проживання у них є двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час уже повнолітня та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Снятинського районного суду від 26.08.2010 р. у справі №2-1084/2010 шлюб між подружжям ОСОБА_1 розірвано, дітей залишено проживати із матір`ю ОСОБА_1 . Також Рішенням Снятинського районного суду від 26.08.2010 р. у справі №2-1075/2010 було вирішено стягувати із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 300,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів дітей були припинені 22.07.2014р., у зв`язку із тим, що позивачкою було подано до Відділу ДВС Снятинського РУЮ заяву про припинення стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання їх дітей, так як вони домовилися про добровільне надання батьком допомоги на утримання дітей. Позивачка зазначає, що допомогу на дітей ОСОБА_2 надавав до кінця 2017 року, однак із 2018 року перестав надавати кошти на утримання дітей, перестав спілкуватися із дітьми. Таким чином позивачка вважає, що батько повинен утримувати свого неповнолітнього сина, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивачки адвокат Єрмошенко М.І. подав до суду заяву, якою позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, справу просив розглядати без участі позивачки та його представника, та зазначив, що вони згідні на заочний розгляд справи у відсутності відповідача.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився за невідомих причин.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача.
Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, встановив, що згідно Рішення Снятинського районного суду від 26.08.2010р. у справі №2-1084/2010 шлюб між подружжям ОСОБА_1 розірвано, дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) залишено проживати із матір`ю ОСОБА_1 ; Рішенням Снятинського районного суду від 26.08.2010 р. у справі №2-1075/2010 із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 300,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття; Згідно Постанови відділу ДВС Снятинського РУЮ в Івано-Франківській області від 22.07.2014р. за виконавчим провадження ВП №21308387 стягнення аліментів із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей припинено за заявою стягувачки; Згідно довідки виконавчого комітету Снятинської міської ради №1275 від 06.05.2019р. неповнолітній ОСОБА_4 проживає із матір`ю ОСОБА_1 .
Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня подачі позову.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40грн. в дохід держави.
На підставі викладеного та ст. ст. 180-182, 191-192 СК України, керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 430 ЦПК України,-
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення розпочати із 10.05.2019р.
У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.