Справа № 136/1717/19
провадження № 2-о/136/53/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" вересня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д. Т.

присяжних Гнатів Г.В., Дишлова В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства "Липовецька центральна районна лікарня" в особі лікаря-фтизіатра Гуменюк Г.У., заінтересована особа: ОСОБА_1 про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 на стаціонарне лікування

за участі представника заявника Гуменюк Г.У.,

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Комунального некомерційного підприємства "Липовецька центральна районна лікарня" Дмитрук О.М. звернувся до суду із заявою, в якій просить суд про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до відділення легеневого турбекульозу для дорослих (примусового лікування) на базі Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного об`єднання „Фтизіатрія (далі - ВОСТМО „Фтизіатрія) на стаціонарне лікування терміном на три місяці, обґрунтовуючи підставність заяви тим, що ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , стоїть на обліку в протитуберкульозному кабінеті Комунального некомерційного підприємства "Липовецька центральна районна лікарня". Рішенням обласної центральної лікарської консультативної комісії (далі - ЦЛКК) ВОСТМО „Фтизіатрія № 110 від 19.06.2019 р. ОСОБА_1 було поставлено діагноз МРТБ (22.03.19) легень (дисем) Дестр + МБТ + М + МГ + Риф + К + Рез І + (HRZE) Рез ІІ (-) гіст 0 кат 4 (із ВДТБ) Ког 1 (19). Хворий знаходився на стаціонарному лікуванні в ВОСТМО "Фтизіатрія" в відділенні №2. Лікування приймав нерегулярно, самовільно залишив стаціонар. Винесено рішення про те, що хворий потребує стаціонарного лікування в умовах ВОСТМО „Фтизіатрія терміном 3 місяці, оскільки є бактеріовиділювачем та становить загрозу для суспільства. Ураховуючи те, що проходити стаціонарне лікування хворий у добровільному порядку відмовлявся, чим порушує протиепідемічний режим та ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, вказане стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити, вказавши на небезпеку хвороби як для самого носія інфекції, так і для оточуючих.

Заінтересована особа в судове засідання не викликався, оскільки згідно даних протитурбекульзного закладу ОСОБА_1 становить загрозу розповсюдженню хвороби, розгляд заяви проводився за його відсутності згідно ч.1 ст. 345 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника медичного закладу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, встановив, що ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , стоїть на обліку в туберкульозному кабінеті Липовецької центральної районної лікарні.

Рішенням обласної центральної лікарської консультативної комісії ВОСТМО „Фтизіатрія № 110 від 19.06.2019 р. ОСОБА_1 було поставлено діагноз МРТБ (22.03.19) легень (дисем) Дестр + МБТ + М + МГ + Риф + К + Рез І + (HRZE) Рез ІІ (-) гіст 0 кат 4 (із ВДТБ) Ког 1 (19). Хворий знаходився на стаціонарному лікуванні в ВОСТМО "Фтизіатрія" в відділенні №2. Лікування приймав нерегулярно, самовільно залишив стаціонар. Хворий потребує стаціонарного лікування в умовах ВОСТМО „Фтизіатрія терміном 3 місяці, оскільки є бактеріовиділювачем та становить загрозу для суспільства.

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності, спрямованої на протидію виникненню і поширенню захворювання на туберкульоз, забезпечення медичної допомоги хворим на туберкульоз, права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері протидії захворюванню на туберкульоз, передбачено Законом України від 05.07.2001, № 2586-III "Про протидію захворюванню на туберкульоз"(далі Закон).

За правилами ч. 3 ст. 20 Закону особи, хворі на туберкульоз зобов`язані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування, проходити у встановлені строки обов`язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я, дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

Як убачається із Виписки медичної картки амбулаторного хворого ТБ 09 №197/523, ОСОБА_1 проходив курс лікування з 21.02.2019 по 22.05.2019 та з 27.05.2019 по 12.06.2019, однак у зв`язку із порушенням режиму відвідувань, залишення стаціонару курс лікування припинено, що свідчить про неналежне виконання покладених на хворого обов`язків та ухилення від призначеного йому відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування з дотриманням правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я та потреба примусової госпіталізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону, заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації.

Частинами 3, 4 ст. 11 цього Закону примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування нього хворого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є бактеріовиділювачем та становить загрозу для суспільства, у добровільному порядку ОСОБА_1 відмовляється від проходження лікування, чим порушує протиепідемічний режим, відповідно до рішення обласної центральної лікарської консультативної комісії ВОСТМО „Фтизіатрія №110 від 19.06.2019, ОСОБА_1 потребує стаціонарного лікування в умовах ВОСТМО „Фтизіатрія терміном 3 місяці, відтак суд вважає, що заява про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до протитуберкульозного закладу є обґрунтованою та підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 ЗУ "Про протидію захворювання на туберкульоз", ст. 260, 273, 345-346 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства "Липовецька центральна районна лікарня" в особі лікаря-фтизіатра Гуменюк Г.У., заінтересована особа: ОСОБА_1 про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 на стаціонарне лікування, - задовольнити у повному обсязі.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до відділення легеневого турбекульозу для дорослих (примусового лікування) на базі Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного об`єднання „Фтизіатрія (ВОСТМО „Фтизіатрія) на стаціонарне лікування терміном на 3(три) місяці.

Рішення підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації особи до протитурбекульозного закладу на встановлений законом строк.

Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу надіслати відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко

Присяжні Г.В. Гнатів

В.Л. Дишлова