Номер провадження: 22-ц/813/787/19
Номер справи місцевого суду: 514/1547/15-ц
Головуючий у першій інстанції Козирєв М.В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.,

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року про відмову в поновленні процесуального строку та залишення без розгляду заяви про перегляд рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ТОВ «Делени» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Адамець Оксана Іванівна, відділ Держземагенства в Тарутинському районі Одеської області, Реєстраційна служба Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання правочинів недійсними, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ТОВ «Делени», третя особа Реєстраційна служба Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2016 року в частині мотивування відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ТОВ «Делени», в іншій частині рішення залишено без змін.

Заяву представника ОСОБА_2 про перегляд рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року за нововиявленими обставинами обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не був присутній на судових засіданнях і не розуміє української мови, а ОСОБА_2 дізнався про існування таких обставин лише після ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою судді Тарутинського районного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року у справі №514/1547/15-ц відмовлено.

Заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року залишено без розгляду.

Зазначене судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 . В скарзі ставиться питання про скасування судового рішення, ухвалення нової постанови про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року. В обґрунтування скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.423 ЦПК України рішення постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали, додані до заяви, і матеріали справи та вважає заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , підлягаючою частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.361 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили може бути переглянуте у звязку з нововичвленими обставинами. Підставами для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Ст.362 ЦПК України передбачає строки подання заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами протягом трьох місяців з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові Пленуму «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку із нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4 зазначив, «що нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК). Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.»

Як вбачається з матеріалів справи 09 лютого 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року у справі №514/1547/15-ц.

Зазначене рішення суду першої інстанції рішенням апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2016 року змінено в частині мотивування відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 До ТОВ «Делені», в іншій частині рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.11.2016 року відповідачами була подана касаційна скарга, після часткового задоволення якої ухвалою касаційної інстанції, справа була повернута на перегляд до апеляційного суду Одеської області.

Тим часом, позивач по справі ТОВ «Делени» на початку 2017 року подав позовну заяву до ОСОБА_1 , РДА Тарутинського району Одеської області та Держгеокадастру Тарутинського району Одеської області, по якій було відкрито провадження по справі №514/134/17, посилаючись, як на єдиний аргумент для необхідності задоволення їхніх вимог, на справу 514/1547/15-ц, яка на цей момент знаходилась в касаційному провадженні.

Звертаючись із заявою про перегляд рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року за нововиявленими обставинами, заявники посилались на існування істотних обставин, які не були відомі ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2.

Колегія суддів приймає до уваги, що на момент подачі документів до суду по справі №2-329/2009 ТОВ «Делені» подало договір оренди без підтвердження державної реєстрації договору в ДЗК Тарутинського району. Крім того, в матеріалах справи міститься доказ того факту, що спірний договір оренди на земельну ділянку №2202 від 11.08.2014 року не був зареєстрований в ДЗК Тарутинського району.

Рішення про відмову в розірванні договору оренди приймалось судами, виходячи з наявності державної реєстрації договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Делені» в відділі Держгеокадастру Тарутинського району. Тобто автоматичного визнання як факту того, що спірний договір оренди земельної ділянки був дійсним.

А відповідно до діючого на момент укладання договору законодавства, при відсутності відповідної реєстрації в районному відділі ДЗК договір оренди від 11.08.2014 року є недійсним (нікчемним) і відповідно таким, який не має виконуватись сторонами з будь-яких підстав.

Надані до заяви докази свідчать, що на момент вирішення спору за позовом суд не отримав істотних для вирішення спору документів, які підтверджують право ОСОБА_3 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться за межами населеного пункту на території Бородінської селищної ради Тарутинського району Одеської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Крім цього, ОСОБА_1 не був присутній на судових засіданнях, а ОСОБА_2 дізнався про існування нововиявлених обставин лише після ознайомлення з матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не звернув увагу та те, що вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справах, так як на їх підставах можливо зробити висновок про наявність у ОСОБА_1 гарантованого законодавством права самостійно приймати рішення щодо будь-яких земельних ділянок, які знаходяться в його власності.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Кер уючись ст.ст.358, 374, 379, 381, 382, 423, 424 ЦПК України, п.3 постанови пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.1981 року (зі змінами та доповненнями) «Про практику перегляду судами у зв`язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», п.11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 30.07.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький