Справа № 201/7675/19
Провадження № 2/201/2742/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Сисо А.Г.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Астраханцевої ОСОБА_2 .Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання дій по відключенню від газорозподільної мережі незаконними та зобов`язання відновити постачання газу, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 03 липня 2019 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до АТ Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання дій по відключенню від газорозподільної мережі незаконними та зобов`язання відновити постачання газу (а.с. 1-3).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20 грудня 2018 року належне ОСОБА_3 домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було відключено від газопостачання працівниками відповідача, про що складений акт № 443 від 20 грудня 2018 року. Такі дії і зазначений акт позивач вважає незаконними, оскільки заборгованості за послуги з газопостачання він не має, із заявою про припинення газопостачання не звертався. За викладених обставин позивач просив суд визнати дії відповідача з відключення 20 грудня 2018 року його як споживача послуг з газопостачання будинку від газорозподільної мережі за адресою: АДРЕСА_1 незаконними; зобов`язати відповідача за власні кошти відновити постачання та розподіл газу до зазначеного будинку; судові витрти покласти на відповідача.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 03 липня 2019 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.10).

Ухвалою суду від 05 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання дій по відключенню від газорозподільної мережі незаконними та зобов`язання відновити постачання газу (а.с.11-12).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимог не визнав, заперечував проти їх задоволення у повному обсязі. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що при перевірці дотримання вимог кодексу ГРС за зазначеною адресою, споживач ОСОБА_1 відмовив працівникам оператора ГРМ у наданні безперешкодного доступу на об`єкт та земельну ділянку, де розташована газорозподільна система та газове обладнання, для виконання службових обов`язків щодо здійснення ними контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та газоспоживаючого обладнання. За даним фактом був складений акт від 05 грудня 2018 року. 20 грудня 2018 року з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України будинок позивача був відключений від газопостачання.

Суд, вислухавши позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що працівниками Павлоградське відділення АТ «Дніпропетровськгаз» 02 грудня 2018 року складений акт про недопуск до будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого абонент ОСОБА_1 не надав вільного доступу для здійснення припинення газопостачання шляхом відновлення інвентарної заглушки (а.с. 28).

Представниками відповідача 20 грудня 2018 року складений акт № 443 на відключення від газових мереж, споживач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Причиною відключення в акті зазначено відмова представникам оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (а.с. 6, 30).

На заяву позивача від 28 грудня 2018 року щодо припинення газопостачання, листом № 49001.3.1-Лв-377-0119 від 14 січня 2019 року, відповідач повідомив, що 03 грудня 2018 року при перевірці споживачів з низьким обсягом споживання природного газу фахівцем Синельниківської дільниці Павлоградського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» були виявлені порушення: самовільна газифікація теплиці, самовільна заміна опалювального приладу, ділянка газопроводу (близько 5-ти метрів). Що розташована до ВОГ. Прихована від обстеження, при виключених газових приладах лічильник газу фіксує втрату газу, тобто присутні витоки газу (а.с. 37-38).

Відповідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»: оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; регулятор національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; кодекс газотранспортної системи, Кодекс газорозподільних систем, кодекс газосховища, кодекс установки правила експлуатації та доступу до газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG, що затверджуються Регулятором.

Відповідно до п. ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 та реєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827.

Відповідно до розділу III Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов.

Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів.

У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договором і акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Розділом III Правил постачання передбачено, що договір постачання природного газу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Умови приєднання ОСОБА_1 до Типового договору виконав. Фактом приєднання до умов Типового договору (акцептування договору) є фактичне споживання природного газу та його оплата.

Відповідно до розділу II Типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1). Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п. 2.2). При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРС ( п. 2.3).

Пунктом 3.2 Типового договору передбачено, що споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до розділу VII Типового договору оператор ГРМ зобов`язується забезпечити можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його об`єкта та передачу належних споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості а величини його тиску за умови дотримання споживачем вимог цього договору (пп.2 п. 7.1). Оператор ГРМ має право: не здійснювати фактичний розподіл природного газу споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим договором (пп.2 п.7.2); безперешкодного та безкоштовного доступу на територію та земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система, та/або газове обладнання Споживача, та/або комерційний вузол обліку, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством та Договором (пп.3 п. 7.2).

Відповідно до розділу VII Типового договору Споживач зобов`язується забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), ш також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо (пп. 4 п. 7.4); забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін (пп. 6 п. 7.4).

Підпунктом 7 пункту 9.1 розділу IX Типового договору передбачено, що оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі відмови представникам оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання.

Пунктом 9.2 Типового договору передбачено, що відновлення газопостачання здійснюється оператором ГРМ протягом п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання.

Пунктом 2.3. Типового договору розподілу природного газу передбачено, що окрім договору сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРС.

Підпунктом 4 ч.2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу» оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок усіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством.

На виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу» Національною шо здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, була прийнята постанова від 30 вересня 2015 року №2494, якою затверджений Кодекс газорозподільних. Даний Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Згідно з п. 3 глави 5 розділу III Кодексу ГРС власники газових мереж, у тому числі споживачі, згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, зокрема Правил системи газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованими в й юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119.

Відповідно до пп. 11 п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку: відмови представникам оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-5 (крім випадку споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу оператором ГРМ.

Згідно п. 2 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС Споживач зобов`язаний допустити представників оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином вимоги позивача про визнання дій відповідача з відключення газопостачання належного позивачу будинку і про відновлення газопостачання не підлягають задоволенню, оскільки підставами для відновлення газопостачання в даному випадку є усунення порушень і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання, чого позивачем зроблено не було. В ході судового розгляду даної справи була встановлена правомірність відключення відповідачем від газопостачання будинку позивача, тому за відсутності виконання ОСОБА_1 зазначених вище умов, е можливе відновлення газопостачання до його будинку.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Заокну України «Про судовий збір», беручи до уваги результат вирішення справи, судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання дій по відключенню віз газорозподільної мережі незаконними та зобов`язання відновити постачання газу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова