Справа № 185/2873/18
Провадження № 2/185/322/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Андрухової Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу ЄУ № 185/2873/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Вербківська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

представник позивача ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

представники третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

13.04.2018 року представник ОСОБА_1 адвокат Скирда Віталій Іванович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить (згідно уточнених позовних вимог від 21.05.2018) визнати недійсним свідоцтво про право власності № 33312797 від 09.02.2015 р., яке видано Реєстраційною службою Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0429, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0429, яке було здійснене 05.02.2015 року, номер запису про право власності 8652995, та стягнути судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власником сусідньої земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Земельна ділянка, яка знаходиться у позивача в користуванні не приватизована у зв`язку з тим, що між позивачем та відповідачем існує спір про межу між земельними ділянками, що підтверджується актами обміру та обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_3 та рішенням Вербківської сільської ради від 29.05.2014 р. ОСОБА_2 , 05.02.2015 року оформив право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,25 га, кадастровий номер :02:002:0429, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 33312797 від 09.02.2015 р., але з порушенням чинного законодавства України, яке полягає у тому, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачу не був погоджений з позивачем, як із суміжним землекористувачем, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 р. у справі № 185/3728/16-ц було визнано протиправним та скасовано рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області сорок четвертої позачергової сесії від 16.10.2014 р. № 876-44/VI про затвердження меж присадибних ділянок та надання сільському голові ОСОБА_5 права підпису проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та визнано недійсним витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.02.2015 р. щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :02:002:0429. В зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду.

Ухвалою суду від 25.06.2018 року відкрито загальне позовне провадження по вищевказаній справі та призначено до підготовчого судового засідання.

20.07.2018 року ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить закрити провадження та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з наступним. Позивач зазначає, що є власником житлового будинку АДРЕСА_3 на підставі договору дарування від 05.09.2003 року, в якому зазначено, що вищезазначений будинок позивача розташований на земельній ділянці присадибних земель Вербківської сільської ради, розмір якої договором дарування не визначений. Позивач не надав до суду жодних доказів того, що відповідачем було порушено межу між земельним ділянками і відповідачем була приватизована частина земельної ділянки, яка перебувала у користуванні позивача. Порушення меж між земельним ділянками спростовується актом обміру та обстеження належної відповідачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 28.05.2014 року, який був затверджений рішенням Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 29.05.2014 року за № 824-39/VI скл. Відповідно до висновків в зазначеному акті, встановлено, що згідно зроблених замірів земельною комісією, належна відповідачу земельна ділянка по АДРЕСА_1 , фактично відповідає площі яка вказана в погосподарській книзі Вербківської сільської ради та становить 0,25 га. Площа земельної ділянки не змінювалась з 1989 року. Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Не надання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Вищезазначені висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.03.2018 року по справі № 681/1039/15-ц (ЄДРСРУ 73156897) та у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 року по справі № 346/4408/15-ц (ЄДРСРУ 73727402). Права позивача, зокрема право користування ним земельною ділянкою, відповідач не порушував, будь-яких рішень комісій по земельним спорам при органах місцевого самоврядування, висновків судової експертизи або ж рішення судів, якими було б встановлено, що відповідачем порушено межу між земельними ділянками, внаслідок чого відповідачу була виділена у власність (приватизована) частина земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача. Долучені позивачем до позову акти обміру земельної ділянки по АДРЕСА_4 . АДРЕСА_3 від 31.03.2011 року та від 19.07.2013 року, які були затверджені рішенням Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 29.05.2014 року за № 825-39/VI скл., підтверджують лише факт обміру та обстеження комісією земельної ділянки позивача в результаті якого було встановлено, що згідно даних по господарських книг загальний розмір земельної ділянки позивача складає 0,52 га., а фактична площа подвір`я складає 0,0505 га. У зв`язку з якими обставинами, розмір фактичної площі земельної ділянки позивача є меншим ніж згідно даних по господарських книг, комісією в акті не зазначається. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок за АДРЕСА_1 , який виготовлений 24.07.2017 року Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», на території домоволодіння відсутні самовільно побудовані будівлі та споруди чи літня кухня під літерою «Г», а право власності на житловий будинок та всі наявні господарські будівлі та споруди належним чином зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачем неодноразово було запропоновано погодити межі приватизованої земельної ділянки, проте позивач кожен раз відмовлявся, підтверджуються випискою з протоколу сесії Вербківської сільської ради Павлоградського району від 16.10.2014 року, на якій розглядалось звернення щодо затвердження проекту землеустрою, у зв`язку з тим, що позивач відмовляється його погоджувати. На даному засіданні сесії була присутня довірена особа позивача ОСОБА_7 , яка висловлювала свою думку з даного питання. За результатами даного засідання сесії Вербківської сільської ради було в подальшому прийняте рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району сорок четвертої позачергової сесії від 16.10.2014 р. № 876-44/VI про затвердження меж присадибних ділянок та надання сільському голові ОСОБА_5 права підпису проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яке в подальшому було скасовано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 року у справі № 185/3728/16-ц. Також відповідач намагався погодити з позивачем межі приватизованої земельної ділянки,однак це не призвело до вирішення питання, також позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0429, яке було здійснене 05.02.2015 року, номер запису про право власності 8652995, вже були предметом розгляду судом в іншій цивільній справі за № 185/8976/17, відповідно до рішення суду позивачу відмовлено в задоволені позову, в тому числі і з підстав не доведеності тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, яке набрало чинності.

28.08.2018 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої, позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Додатково зазначає, що на підставі рішення суду від 15.11.2001 р. дії КП «Павлоградське міжміське БТІ» були визнані неправомірними та було зобов`язано внести зміни в технічні документи на домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , виключити з даного домоволодіння сараю, зазначеного в технічному паспорті як «літня кухня - Г». Внести відповідні зміни в технічні документи на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_3 . У зв`язку з цим, літня кухня з прибудованим до неї коридором перейшла у власність позивача. Крім цього, земельна ділянка, яка знаходиться під вищезазначеними спорудами перейшла також в користування позивача, як це було передбачено ст. 30 Земельного кодексу України, який був чинний на той час і втратив чинність 01.01.2002 р. Однак, у 2002 р. відповідачем, з метою отримання у власність земельної ділянки більшого розміру, було зруйновано вищезазначену літню кухню разом із прибудованим до неї коридором, так відповідачем була приватизована земельна ділянка з урахуванням частини земельної ділянки, яка перебувала у позивача в користуванні, а саме: земельна ділянка, яка знаходилась під зруйнованим коридором площею 7,3125 кв. м. (2,25*3,25=7,3125 кв. м.); частина земельної ділянки під літньою кухнею площею 3,6 кв. м., яка складається з наступного: довжина літньої кухні згідно технічного паспорта відповідача складає 5,62 м., а останній залишив в користуванні позивача лише 4,90 м,тобто на 0,72 м. менше, а ширина складає 5 м. (0,72*5=3,6 кв. м.) в результаті вищевикладеного навмисного непогодження з позивачем, як суміжним землекористувачем, меж земельної ділянки, позивач на сьогоднішній день не може приватизувати земельну ділянку, яка знаходилась у нього в користуванні, так як частина її на сьогоднішній день незаконно знаходиться у власності відповідача. Відповідач в своєму відзиві на позов зазначає про те, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, посилаючись при цьому на Постанову ВС від 28.03.2018 р., при тому, що погодження меж все ж таки відбулося, тільки не позивачем, а головою Вербківської сільської ради замість нього, ще й у 2014 році, коли була відсутня така правова позиція ВСУ, що погодження меж це виключно допоміжна стадія. Вважає, що інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686 відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, передбачено, що неповідомлення, несвоєчасне або неналежне повідомлення суміжного землекористувача про дату і час проведення робіт є самостійною правовою підставою для визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Рішення про затвердження проекту землеустрою без підпису суміжного землекористувача, а було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою, погодженим головою Вербківської сільської ради Холоденко Л. П. замість Позивача (дане рішення в подальшому було визнано протиправним та скасовано на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 22.08.2017 р). Також відповідно до рішення Вербківської сільської ради «Про затвердження меж присадибних земельних ділянок» № 876-44/VI від 16.10.2014 р. сільському голові ОСОБА_5 було надано право підпису технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право га земельну ділянку. А рішенням Вербківської сільської ради № 944-48/VI було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Щодо того, що позовні вимоги позивача до відповідача в частині скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, вже були предметом розгляду судом в іншій цивільній справі № 185/8976/17 в даному випадку змінилася підстава позовної вимоги.

30.08.2018 року відповідач надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Позивач зазначає, що у 2002 році відповідачем, з метою отримання у власність земельної ділянки більшого розміру, було зруйновано літню кухню разом із прибудованим до неї коридором, внаслідок чого, начебто була приватизована земельна ділянка з урахуванням частини земельної ділянки, яка перебувала в користуванні позивача, а саме під зруйнованим коридором площею 7,3125 кв. м. та частина земельної ділянки під літньою кухнею площею 3,6 кв. м. Жодних будівель чи споруд, які належали позивачу відповідач не руйнував, будинок позивача знаходиться в занедбаному та напівзруйнованому стані, позивач в ньому не проживає. Відповідно до копії акта обстеження земельної ділянки позивача від 28.05.2014 року, згідно якого, комісією було встановлено, що згідно записів погосподарських книг та обстеження земельною комісією, земельна ділянка позивача по АДРЕСА_3 , фактично відповідає площі яка вказана в погосподарській книзі Вербківської сільської ради та становить 0,52 га. Щодо застосування висновків Верховного Суду, викладені в постановах, ґрунтуються на нормах права, які діяли на момент виникнення певних правовідносин, та приводять судову практику до однакового застосування цих норм права в подібних правовідносинах. Тому суд повинен враховувати, незалежно від того, коли вищезазначені постанови ВСУ були прийняті в 2018 році чи в 2014 році. Підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог позивача про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, та обставина, що зазначені позовні вимоги вже були предметом розгляду судом в іншій цивільній справі № 185/8976/17. В даній цивільній справі та в цивільній справі № 185/8976/17 підставою позову були одній й ті ж самі обставини, що відповідачем не було погоджено з позивачем межі приватизованої мною земельної ділянки, як з суміжним землекористувачем.

16.10.2018 року ухвалою суду залучено до участі у справі ЄУ № 185/2873/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Вербківську сільську раду, Міськрайонне управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, закрите підготовче провадження та призначено до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 05.06.2019 року замінено у вищевказаній справі третю особу - Міськрайонне управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області на Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

В судове засідання учасники справи повідомлені належним чином не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, надав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішенні покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, надіслав до суду пояснення по справі відповідно до яких доводить до відома, що центральний орган виконавчої влади вирішує спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, просить винести об`єктивне законне та справедливе рішення.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як було встановлено при розгляді справи, відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 05.09.2003 року за р. №1408, копії витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно від 08.02.2005 року, будинок за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1 зазначеного договору ОСОБА_1 отримав у дар будинок розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель Вербківської сільської ради (розмір не зазначено). (а.с. 8,9)

Згідно акту обміру земельної ділянки по АДРЕСА_3 від 31.03.2011 року, комісією в складі сільського голови Холоденко Л.П., головного бухгалтера сільської ради ОСОБА_8 , юриста сільської ради Швайко Ю.А., землевпорядника сільської ради ОСОБА_9 , в присутності представника землекористувача ОСОБА_7 провели обстеження земельної ділянки (подвір`я), яка належить ОСОБА_1 , згідно по господарських книг Вербківської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області загальний розмір земельної ділянки складає 0,52 га, довжина подвір`я 33.3м., ширина від вулиці 16.7, від городу 13.6, фактична площа подвір`я складає 0,0505 га. (а.с. 14)

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_3 від 19.07.2013 року, комісією в складі голови земельної комісії Вербківської сільради ОСОБА_10 , депутатів сільради ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , заступника сільського голови ОСОБА_13 , юриста сільської ради ОСОБА_14 Л.В., фахівця сільської ради Запорожець В ОСОБА_15 , в присутності представника землекористувача ОСОБА_7 , провели обстеження земельної ділянки (подвір`я), яка належить ОСОБА_1 , земельна ділянка не приватизована, згідно по господарських книг Вербківської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області загальний розмір земельної ділянки складає 0,52 га, члени комісії дійшли згоди залишити розміри подвір`я без змін, довжина подвір`я 33.3м., ширина від вулиці 16.7, від городу 13.6, фактична площа подвір`я складає 0,0505 га.

Рішенням від 03.04.2002 року № 5 Вербківська сільрада Павлоградського району Дніпропетровської області по заяві жительки с. Вербки ОСОБА_16 вирішила зобов`язати ОСОБА_2 у місячний термін знести самовільно збудовані дерев`яні споруди з домоволодіння ОСОБА_16 та зробити відповідні зміни у технічній документації у Павлоградському БТІ. Рішенням Місцевого суду Павлоградського району від 15.11.2001 зобво`язано Павлоградське БТІ внести зміни в технічну документацію щодо літньої кухні Г, яке внесена до технічної документації домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 17,18)

Рішенням Вербківської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області від 29.05.2014 року №825-39/VI скл. затвердили акт обстеження земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 від 28.05.2014 року, акт обміру земельної ділянки (подвір`я) ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 141 від 31.03.2011 року, акт обстеження земельної ділянки (подвір`я) ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 від 19.07.2013 року.

Відповідно до технічного звіту з топографо-геодезичної зйомки ПП «Геолайф» від 22.04.2019, зроблено на замовлення ОСОБА_1 , зазначено схеми з прив`язками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , за яких вбачається розмір земельної ділянки 0,3430 га та її межування з земельними ділянками ОСОБА_2 , Вербківської сільської ради, ОСОБА_17 , землями с. Вербки. (а.с. 160-167)

Відповідно до довідки Вербківської сільської ради № 1466 від 02.05.2019 зазначено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 , складає 0,52 га. (а.с. 168)

Таким чином, з досліджених, наданих позивачем письмових доказів вбачається, що право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , до позивача перейшло відповідно до договору дарування від 05.09.2003 року за р. №1408, в якому зазначено, що будинок розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель Вербківської сільської ради, але розмір земельної ділянки не зазначено. В усіх наданих актах обстеження (обміру) земельної ділянки по АДРЕСА_3 , є посилання на погосподарські книги Вербківської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області, де зазначено загальний розмір земельної ділянки позивача - 0,52 га, та відповідно до довідки Вербківської сільської ради № 1466 від 02.05.2019 зазначено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 , складає 0,52 га, але зазначені документи не є документами які встановлюють право власності чи право користування земельною ділянкою у встановленому законом порядку з визначенням її розміру.

Тобто, позивачем не надано доказів перебування у його користуванні, власності земельної ділянки розміром 0,52 га та визначення її на місцевості. Технічним звітом з топографо-геодезичної зйомки ПП «Геолайф» від 22.04.2019, зробленим на замовлення ОСОБА_1 , зазначено схеми з прив`язками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , за яких вбачається розмір земельної ділянки 0,3430 га та її межування з земельними ділянками ОСОБА_2 , Вербківської сільської ради, ОСОБА_17 , землями с. Вербки, що також не підтверджує розмір земельної ділянки ОСОБА_1 0,52 га, та зміну розміру його земельної ділянки саме за рахунок землі відповідача розміром 0,25 га, а не інших суміжних земель, чи накладення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2017 року № 99358938, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.02.2015, технічного паспорта, експлікації приміщень до плану житлового будинку, копії свідоцтва про право власності, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (державна реєстрація 05.02.2015). (а.с. 12-13,55-57,66)

Відповідно до акту обміру земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 28.05.2014 року, який затверджений рішенням Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 29.05.2014 року за № 824-39/ VI скл. комісією в складі депутатів сільради ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , юриста сільської ради Чернявської Л.В., землевпорядників сільради ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , заступника сільського голови Білич Л.О., касира сільської ради ОСОБА_20 ,головного архітектора Павлоградського району ОСОБА_21 , в присутності ОСОБА_2 згідно зроблених замірів земельною комісією земельна ділянка по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 фактично відповідає площі яка вказана в по господарській книзі Вербківської сільради. Відповідно записів по господарських книг площа земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 не змінювалась з 1989 року. (а.с. 58)

Вербківська сільрада Павлоградського району Дніпропетровської області рішенням від 29.05.2014 року за № 826-39/ VI скл. вирішила надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 0,2500 га та зобов`язано ОСОБА_2 замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в землевпорядній організації відповідно до вимог чинного законодавства.

Висновком сектору містобудування та архітектури Павлоградської районної держадміністрації від 04.11.2014 року за № 284/13-12/14, та ГУ Дерземагенством у Дніпропетровській області від 05.12.2014 за № 6/03-5150, погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 .

Рішенням Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 944-48/VI від 27.01.2015 затверджено проект землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, передано у приватну власність вищевказану земельну ділянку за рахунок земель комунальної власності.

Відповідно до копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.04.2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,третя особа Вербківська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, Відділ Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії по погодженню меж задоволено, визнано незаконною відмову ОСОБА_1 від погодження меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 та підпису акту погодження меж земельної ділянки, дозволено продовження виготовлення технічної документації що посвідчують право на земельну ділянку , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , без погодження меж цієї земельної ділянки з боку ОСОБА_1 .

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.06.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.04.2012 року скасовано та ухвалено нове в якому відмовлено у позовних вимогах ОСОБА_2 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вербківської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, про визнання недійсної державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовлено.

Враховуючи вищезазначене рішення, суд приходить до висновку що вимога даного позову про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку є похідною від первісної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності, та не тотожною вимозі, вирішеної рішенням від 21.03.2018, тому провадження в цій частині закриттю не підлягає.

Рішенням про затвердження меж присадибних земельних ділянок від 16.10.2014 року № 876/44/ VI скл. надано сільському голові ОСОБА_5 право підпису технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку землекористувачу ОСОБА_2 , замість сусіда ОСОБА_22 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Вербківської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області сорок четвертої позачергової сесії від 16.10.2014 року №876-44ІV про затвердження меж присадибних ділянок та надання сільському голові права підпису проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 Визнано недійсним витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.02.2015 року щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:002:0429.

Згідно із п. 3.12 та п. 3.13 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Межі вкраплених у земельну ділянку інших земельних ділянок встановлюються та закріплюються межовими знаками в тому самому порядку, що і зовнішні межі такої земельної ділянки.

Зазначеним рішенням встановлено, що саме надання права іншій особі ніж землевласнику або землекористувачу погоджувати суміжні межі земельних ділянок є протиправним. Та рішенням встановлено, що оскільки погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача з боку ОСОБА_1 відбулося у формі відмови, то саме таке «погодження» повинно бути прийнято і враховано органами місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж у формі згоди не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення, видане в подальшому свідоцтво незаконними. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Не надання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

Таким чином, рішенням суду Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 встановлено погодження ОСОБА_1 меж земельної ділянки суміжного землекористувача, яке відбулося у формі відмови, тому посилання позивача на порушення порядку погодження як на підставу визнання свідоцтва недійсним не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та спростовуються матеріалами справи.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як передбачено частинами першою, другою статті 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно із статтею 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Частиною другою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина п`ята стаття 158 ЗК України).

Питання щодо накладення земельних ділянок може бути вирішене лише за наявності відповідної земельно-кадастрової документації, на підставі якої й можливо визначити наявність чи відсутність накладень.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не надано доказів порушення відповідачем його права користування земельною ділянкою (перехід частини земельної ділянки позивача у власність відповідача), так позивачем не надано доказів перебування у його користуванні чи власності земельної ділянки розміром 0,52 га, та визначенні її на місцевості з закріпленням меж в натурі з описом межових знаків чи лінійних межових споруд і їх прив`язок до існуючих будівель чи пунктів державної геодезичної мережі, та доказів того, що відповідач при отриманні у власність земельної ділянки розміром 0,25 га, яка є суміжною, захопив частину саме його земельної ділянки, так як відповідно до технічного звіту з топографо-геодезичної зйомки ПП «Геолайф» від 22.04.2019 земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 , розміром 0,3430 га, межує з земельними ділянками ОСОБА_2 , Вербківської сільської ради, ОСОБА_17 , землями с. Вербки.

На роз`яснення суду що проведення відповідної судової експертизи, сторони відмовились заявляти відповідне клопотання.

Вищезазначені висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі № 681/1039/15-ц, від 18.04.2018 року по справі № 346/4408/15-ц, від 02.09.2019 № 500/5291/13-ц.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81,89, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Вербківська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Вербківська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, , адреса: вул. Матросова, 20, с. Вербки, Павлоградського району Дніпропетровської області.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, , адреса: пр. Олександра Поля, 2, м. Дніпро.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко