Дата документу 14.02.2019 Справа № 318/361/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/361/18 Головуючий у 1-й інстанції: Комишня Н.І.
Провадження № 22-ц/807/777/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1998 року. Від цього шлюбу мають синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є позивачем у справі, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

26.09.2014 року його батьки розлучилися, шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області, яким одночасно стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання двох синів в розмірі 1/3 частки від доходів ОСОБА_4 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

26 грудня 2017 року йому виповнилось 18 років. З 01.09.2017 року він навчається за спеціальністю «Психологія/бакалавр» на факультеті соціальної педагогіки та психології Запорізького національного університету на денній контрактній формі навчання. Договір про надання платних послуг укладено 15.08.2017 року з його матір'ю ОСОБА_5 Термін навчання 4 роки, розмір плати за весь термін навчання становить 44800 грн. по 5600 грн. щосеместрово. Крім оплати за навчання необхідно нести витрати на проживання за укладеним його матір'ю 14.08.2017 року договором оренди житлового приміщення, орендна плата становить 1200 грн. за один місяць. Також необхідно нести витрати на проїзд з місця навчання додому та назад, та вартість проїзду на вихідні становить 168,46 грн., а за всі вихідні у місяці - 67384 грн. Також у місті Запоріжжі необхідно користуватися послугами маршрутного таксі, вартість якого становить 4-5 грн., купувати продукти для приготування їжі, одяг, канцтовари, що вимагає грошових коштів. Його батько на теперішній час працює у ФГ «Вікторія», має постійний дохід, його заробітна плата за період з 01.01.2017 року по 31.01.2018 року становила 45889,75 грн., має декілька земельних ділянок, житловий будинок, теплиці, від яких отримує додатковий до зарплати дохід.

Підрахувавши всі свої щомісячні необхідні витрати в сумі 2993,84 грн. та поділивши їх навпіл для покладення у рівних частках на матір та батька, позивач просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь аліменти на період навчання в Запорізькому національному університеті в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду до закінчення навчання, але не більше досягнення позивачем 23-річного віку, судовий збір.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 16.02.2018 року на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою докази, які підтверджують витрати позивача на навчання, а також докази на підтвердження можності відповідача надавати матеріально допомогу на навчання у заявленому ним розмірі 1500 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що судом правильно встановлені всі обставини та визначено обґрунтований розмір аліментів на сина, який продовжує навчання, тому просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 4, п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, вбачається, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи у спорах про стягнення аліментів.

Даний спір підлягає під вказане визначення наведеної норми закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, з урахуванням письмового відзиву відповідача на скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення

повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 є працездатною особою, офіційно працює, має стабільний розмір доходу у вигляді заробітної плати, яка є досить невисокою, має невеликий щорічний дохід у сумі 2555,28 грн. від передачі землі по договору емфітевзису. При цьому, стан здоров»я відповідача суд визначив як незадовільний у зв'язку із наявністю хронічних захворювань, через що він потребує систематичного лікування та витрат на це. Врахував також, що відповідач продовжує сплачувати аліменти на молодшого брата позивача. Та з урахуванням потреб позивача та матеріального стану і стану здоров»я відповідача суд вважав, що він може сплачувати аліменти позивачу у період його навчання у сумі 600 грн. щомісячно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.2000 року (а.с.11). Шлюб між батьками позивача розірвано, що підтверджується рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26.09.2014 року, яке набрало законної сили 07.10.2014 року (а.с.10).

Цим же рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26.09.2014 року стягнуті аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частки від доходів ОСОБА_4 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

15.08.2017 року між Запорізьким національним університетом та ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача, було укладено договір, предметом якого є надання освітньої послуги для ОСОБА_3 за денною формою навчання на факультеті соціальної педагогіки та психології на період 2017/2018-2020/2021 за освітнім ступенем «Бакалавр» в галузі знань «Соціальні та поведінкові науки» за спеціальністю «Психологія» (а.с. 12).

Згідно довідки № 762 від 23.01.2018 року виданої деканом факультету соціальної педагогіки та психології Запорізького національного університету ОСОБА_7 ОСОБА_3 дійсно є студентом І курсу освітнього рівня бакалавр за спеціальністю «Психологія» (а.с. 13).

Як вбачається з довідки від 09.02.2018 року за № 76, виданої директором ФГ «Вікторія», ОСОБА_4 прийнятий фермерським господарством на посаду водія автотранспортних засобів з 10.03.2017 року та працює по теперішній час (а.с.8).

Відповідно до довідки про доходи, наданої ФГ «Вікторія», за період з березня 2017 року по січень 2018 року загальна сума доходу ОСОБА_4, без урахування аліментів, склала 45 889,75 грн., сплачено аліментів за цей період 12 779,21 грн. (а.с. 8).

Відповідно до довідки про доходи, наданої ФГ «Вікторія», за період з січня 2018 року по липень 2018 року загальна сума доходу ОСОБА_4, без урахування аліментів, склала 29 384,40 грн., сплачено аліментів за цей період 6 699 грн. (а.с. 96).

Як вбачається з копії договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 01.11.2013 року, укладеного між власником земельної ділянки ОСОБА_4 та землекористувачем ФГ «Вікторія», ОСОБА_4 передана ФГ «Вікторія» земельна ділянка з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва за плату (а.с. 21,22).

Згідно довідки від 13.02.2018 року, наданої ФГ «Вікторія», за договором емфітевзису, укладеним 07.02.2014 року між ОСОБА_4 та ФГ «Вікторія», громадянину ОСОБА_4 було нараховано та виплачено доходу 8 945,78 грн., а саме: 28.07.2014 за 2014 рік - 1705,88 грн., 04.07.2015 року за 2015 рік - 2129,34 грн., 30.12.2016 року за 2016 рік-2555,28 грн., 11.08.2017 року за 2017 рік-2555,28 грн., з яких утримано та перераховано до державного бюджету податки та збори згідно діючого законодавства (а.с. 9).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15).

Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, стосовно потреби позивача ОСОБА_3 у матеріальній допомозі встановлено наступне.

Згідно з договором № 114/Д від 15.08.2017р., укладеним між Запорізьким Національним університетом та матір'ю ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про надання освітніх послуг, університет зобов'язався за кошти замовника надати освітні послуги з навчання одержувача цих послуг - ОСОБА_3 на денній формі навчання факультету соціальної педагогіки та психології протягом періоду 2017-2021рр., з кількістю семестрів - 8, із здобуттям освітнього ступеню «Бакалавр» ( а.с. 12).

У пункті 5 вказаного договору сторонами визначена плата за надання освітніх послуг, яку розраховано по навчальних роках у рівних частках по 11200 грн. ( а.с. 12-зворот). Плата вноситься щосеместрово по 5600 грн.

Виданою Запорізьким національним університетом довідкою № 762 від 23.01.2018р. підтверджено зарахування та навчання ОСОБА_3 у вказаному вищі на денній формі навчання за контрактом, довідкою № 1060 від 28.09.2018р. підтверджено його навчання на 2 курсі ( а.с. 13, 146).

Сплату ОСОБА_5 трьох семестрів навчання сина у розмірі по 5600 грн. за кожний підтверджується копіями квитанцій ( а.с. 14, 150).

Позивач вказував, що у м. Запоріжжі він орендує житло, оскільки є іногороднім, на підтвердження чому надав договір оренди житлового приміщення від 14.08.2017р., згідно з яким його матір ОСОБА_5 винайняла квартиру у м. Запоріжжі строком на півроку з щомісячною орендною платою в сумі 1200 грн. за місяць ( а.с. 15)

Відомостей, що вказаний договір оренди продовжений сторони не надали, але з довідки ЗНУ вбачається, що студент 2 курсу ОСОБА_3 у гуртожитку університету не мешкає ( а.с. 133), а з переказів на ім.»я орендодавця вказаної квартири ОСОБА_8 з картки ОСОБА_3 вбачається, що останній продовжує протягом 2018р. сплачувати орендну плату за орендовану квартиру ( а.с. 134).

Отже, вказані витрати на оплату навчання та оренду житла є належним чином підтвердженими позивачем та беруться до уваги колегією як необхідні витрати.

Ствердження позивача про те, що кожного тижня він приїздить з м. Запоріжжя додому до м. Кам»янка-Дніпровська, а тому щомісячно витрачає кошти на 4 таких поїздки у приблизній сумі 673,84 грн., суперечать письмовим поясненням його матері, яка зазначає, що щотижня збирає та передає йому через маршрутників валізи з продуктами харчування або гроші ( а.с. 54-зворот).

Іншими витратами позивача є харчування, одяг, взуття та інші пов»язані з суто навчанням.

Стосовно можливості батька - ОСОБА_4 надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, встановленні наступні обставини.

Згідно довідки ФГ «Вікторія» № 76 від 09.02.2018р., ОСОБА_4 з 10.03.2017р. працює водієм автотранспортних засобів ( а.с. 7).

З

довідки про доходи, виданої ФГ «Вікторія», вбачається, що за період з березня 2017р. по січень 2018р. (за 11 місяців) ОСОБА_4 нарахована заробітна плата у загальній сумі 45 889,75 грн. ( а.с. 8), тобто середньомісячний розмір зарплати його становить 4 171,80 грн.

З довідки про доходи відповідача за подальший період вбачається, що з січня 2018р. по липень 2018р. його заробітна плата у ФГ «Вікторія» становить 29384,40 грн., тобто середньомісячний заробіток дорівнює 4 197 грн. ( а.с. 96).

З довідки ФГ «Вікторія» № 82 від 13.02.2018р. слідує, що між цим фермерським господарством та ОСОБА_4 укладено договір емфітевзису від 07.02.2014р., згідно з яким відповідачу нараховано та виплачено дохід в сумі 8 945,78 грн., а саме: 28.07.2014р. за 2014 рік - 1705,88 грн.; 04.07.2015р. за 2015 рік - 2129,34 грн.; 30.12.2016р. за 2016 рік - 2555,28 грн., 11.08.2017р. за 2017 рік - 2555,28 грн., з яких утримано та перераховано до державного бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір ( а.с. 9, 21-22).

Вбачається, що до січня 2018р. ОСОБА_4 сплачував аліменти на двох неповнолітніх синів, зокрема, позивача ОСОБА_3 у 1/3 частці від свого заробітку у вказаному розмірі, що максимально становило у місяць до 1777 грн. Заборгованості зі сплати аліментів він не мав.

З вказаних обставин вбачається, що він був спроможним сплачувати своєчасно аліменти у 1/3 частці від заробітку та утримувати на решту коштів себе, оскільки з позовом до суду про зменшення розміру аліментів через скрутний матеріальний стан він не звертався.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_4 мається таке нерухоме майно:

- житловий будинок № АДРЕСА_1 жилою площею 24,1 кв. м на підставі договору дарування від 09.09.1998р. ( а.с. 17, 18);

- земельна ділянка площею 0,16 га за адресою місцезнаходження вказаного будинку на праві спадкування за законом ( а.с. 25);

- земельна ділянка площею 3,2198 га, яка розташована на території Кам»янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області на праві спадкування, яка за договором емфітевзису перебуває у користуванні ФГ «Вікторія» ( а.с. 19, 20);

- земельна ділянка площею 0,1600 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на праві спадкування ( а.с. 23, 24).

З технічного паспорту на домоволодіння по АДРЕСА_1 вбачається, що на території присадибної земельної ділянки мається п»ять теплиць ( а.с. 29-30, 32).

Відповідач заперечує свою діяльність щодо вирощування ранньої городини у теплицях, але колегія зважує на те, що за наявності п'ятьох теплиць він має таку потенційну можливість займатись особисто або через третіх осіб такою діяльністю, або здавати їх за плату, що вказує на його спроможність мати додатковий дохід.

При цьому, колегія вважає, що показами свідка ОСОБА_9 не можна доводити наявність або відсутність доходів у інших осіб, зокрема, у відповідача. Крім того, останній підтвердив, що земельною ділянкою відповідача користуються інші особи.

Також у відповідача є наявною ще одна земельна ділянка площею 0,1600 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2, крім прибудинкової та тої, що перебуває у емфітевзисі у ФГ «Вікторія».

Але відомостей про те, як він її використовує, відповідач до матеріалів справи не надає.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях зазначає про свій незадовільниій стан здоров'я, надаючи лікарняний, копії записів у медичній картці про відвідування невролога, виписку з медичної картки стаціонарного хворого, медичні дослідження, чеки на придбання ліків ( а.с. 103, 104-106, 110).

Проте наявність вказаних діагнозів (дисциркуляторна енцефалопатія, атеро-склеротичні зміни, помірний вестибуло-атактичний синдром, гіпертонічна хвороба) не впливає на його працездатність, не становить обмежень для його працевлаштування, та є такими змінами у організмі, які мають більшість населення відповідного віку.

Надає також платіжки за спожитий газ, але плата за газ є обов»яком будь-якого споживача.

Між тим, як встановлено в ході розгляду справи, відповідач інших утриманців не має, а лише є платником аліментів на меншого сина у 1/6 частці від заробітку, що приблизно складає 930 грн.

Щодо матеріального становища матері позивача, то ОСОБА_5 з 01.07.2018р. працює медичною сестрою Кам»янсько-Дніпровської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3, на 0,5 ставки у зв'язку із скороченням штату ( а.с. 78).

Таким чином, встановивши необхідність у матеріальній допомозі, зумовленій платним навчанням та супутніми витратами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, яку йому не може надати тільки матір з огляду на її вказаний дохід, а також, що відповідач зобов'язаний та може надавати таку допомогу сину, який продовжує навчатися.

Утім, при визначенні розміру аліментів, суд не в повній мірі взяв до уваги рівність обох батьків щодо надання такого утримання та наявність у відповідача можливості надання такої допомоги у більшому розміру, ніж визначив суд.

Врахувавши всі вище перелічені обставини, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів слід змінити, збільшивши розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, із 600 грн. до 1000 грн., врахувавши при цьому, що раніше батько сплачував на утримання двох синів 1777 грн. без зволікання та не просив про їх зменшення за будь-якими підставами, а тому спроможний продовжувати їх сплату у майже такому ж розмірі.

Вказане доводиться сукупністю усіх зібраних доказів, зокрема, і того факту, що, сплачуючи аліменти на двох синів, відповідач спромігся купити автомобіль, чого він не спростував іншими доказами.

Беручи до уваги всі вищенаведені обставини, колегія визнає апеляційну скаргу частково обґрунтованою, тому у відповідності до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України змінює рішення в частині розміру аліментів, визначивши їх у розмірі 1000 гривень.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 - 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2018 року в частині стягнутого розміру аліментів змінити, збільшивши щомісячний розмір аліментів з 600 грн. до 1000 грн.

Вважати стягнутим із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16.02.2018 року на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Постанова прийнята, складена та підписана 14 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: