Справа № 466/1336/18 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/1153/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ТзОВ «Олком - Лізинг» - Мисковця О.Ю.,

ОСОБА_3, та її представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання іпотеки такою, що припинена та зняття заборони на відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 пред'явила в суд позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» (далі ТОВ «Олком-Лізинг»), в якому просила постановити рішення, яким:

- визнати іпотеку, за іпотечним договором від 17 грудня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №8126, такою, що припинена (реєстраційний номер обтяження: 6245000, тип обтяження: іпотека);

- зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 6244883, номер РПВН:НОМЕР_1;

- стягнути з відповідача судовий збір.

В обгрунтування позовних вимог зазначала про те, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та нею було укладено кредитний договір №599/07/01. З метою забезпечення виконання кредитних зобов»язань, за вищевказаним кредитним договором, 17 грудня 2007 року було укладено іпотечний договір між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та нею, предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На підставі вищевказаного іпотечного договору, нотаріусом було накладено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 6244883; об»єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1, номер РПВН: НОМЕР_1. Згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2017 року у справі №466/3975/16-ц судом було відмовлено у позові Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості із неї, оскільки вона в повному обсязі та належно виконала свої кредитні зобов»язання за кредитним договором №599/07/01 від 17 грудня 2007 року, а тому кредитне зобов»язання є припинене у зв»язку із його належним виконанням. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2017 року залишено без змін. Листом від 07 лютого 2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» п. Славкіна М.А. повідомила її про зміну кредитора. Новим кредитором було зазначено ТОВ «Олком-Лізинг». 27 жовтня 2017 року вона звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» для отримання довідки про погашення позики (кредиту) за кредитним договором №599/07/01 від 17 грудня 2007 року для зняття заборони та припинення іпотеки за вищевказаним іпотечним договором. Однак, їй було відмовлено у видачі такої довідки.

У процесі розгляду справи судом першої інстанції до участі в справі в якості третьої особи було залучено публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк»).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2018 року позов задоволено.

Визнано іпотеку, за іпотечним договором від 17 грудня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 8126, такою, що припинена (реєстраційний номер обтяження: 6245000, тип обтяження: іпотека).

Знято заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 6244883, номер РПВН:НОМЕР_1.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1410 грн.

Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд не врахував, що ТзОВ «Олком-Лізинг» не є правонаступником ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» і не було стороною у справі № 3975/16-ц, відтак ОСОБА_3 не звільнена він обов'язку доведення відсутності боргу. Вказує, що у ОСОБА_3 на час розгляду справи є боргові зобов'язання, відтак підстав для припинення договору іпотеки немає. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «Олком-Лізинг» Мисковець О.Ю. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечили, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, тому розгляд справи проводиться за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні й користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частина 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Судом установлено, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 599/07/01, згідно з умов якого банк надав останній кредитні кошти в розмірі 43 000 доларів США зі сплатою за користування кредитом 0,07 % в місяць на строк до 15 грудня 2017 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, 17 грудня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (іпотекодержателем) та ОСОБА_3 (іпотекодавцем) було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку банку передано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. та зареєстровано в реєстрі за №8126, та накладено у зв'язку з цим заборону на відчуження нерухомого майна, яку зареєстровано в реєстрі за №8127.

Пунком 6.4 іпотечного договору від 17 грудня 2007 року передбачено, що іпотека припиняється, зокрема, у випадку виконання у повному обсязі зобов'язань.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 27 лютого 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року (справа № 466/3975/16-ц), відмовлено в задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (а.с.33-41). Цим рішенням суду встановлено, що позичальник ОСОБА_3 повністю виконала зобов'язання за кредитним договором №599/07/01 від 17 грудня 2007 року, заборгованість по кредиту в неї відсутня.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 не має заборгованості за кредитним договором №599/07/01 від 17 грудня 2007 року, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, тобто забезпечені іпотекою зобов'язання за договором кредиту припинено у зв»язку з виконанням в повному обсязі, прийшов до вірного висновку про припинення зобов'язання за договором іпотеки як похідного від кредитного договору, оскільки за відсутності заборгованості боржника за кредитним договором, договір іпотеки, який укладений для забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, може бути припиненим, з огляду на те, що основне зобов'язання є припиненим.

Припинення іпотеки є підставою для зняття заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов»язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов»язкові для нього так само, як вони були обов»язкові для особи, яку він замінив.

Судом установлено, що 04 січня 2018 року було укладено договір №4107 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Олком-Лізинг» про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким ПАТ «ВіЕйБі Банк» відступив шляхом продажу ТОВ «Олком-Лізинг» право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором №599/07/01 від 17 грудня 2007 року. Отже, ТОВ «Олком-Лізинг», до якого перейшли права первісного кредитора - ПАТ «ВіЕйБі Банк» за вищезазначеним кредитним договором, є правонаступником останнього.

Враховуючи наведене, колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Олком-Лізинг» не є правонаступником ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», не було стороною у справі № 466/3975/16-ц, тому ОСОБА_3 не звільнена від обов»язку доведення відсутності боргу згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України.

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 07.02.2019р.

Головуючий

Судді