КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №367/2259/15-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Березовенко Р.В., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2019 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Київської обласної державної адміністрації, до Ірпінської міської ради Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення міської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування з незаконного володіння земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2015 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати недійсними рішення Ірпінської міськради від 25 червня 2010 року №4772-90-V в частині передачі земельної ділянки площею 0,10 га ОСОБА_1 та державний акт серії ЯЛ №583535 на право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:177:0010, виданий ОСОБА_1 , з відміткою про відчуження земельної ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Товариству з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» на користь держави, в особі Київської обласної державної адміністрації, вказану земельну ділянку, визнати за державою, в особі Київської обласної державної адміністрації, право власності на цю земельну ділянку.

Справа слухалася судами неодноразово.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2019 року позовну заяву першого заступника прокурора Київської області залишено без розгляду.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що за змістом постанови Верховного Суду від 12 грудня 2018 року позов подано як до фізичних так і до юридичних осіб.

Позивачем не зазначено, які позовні вимоги до кого з відповідачів заявлено та як у такому разі кожен з відповідачів може заперечувати та заявляти клопотання, зустрічні вимоги щодо кожної із заявлених вимог.

Позов не містить посилання на те, що вказані вимоги об`єднані спільним предметом чи мають спільні підстави.

Суд не наділений повноваженнями визначати, яка саме вимога і в якому обсязі заявлена до конкретного відповідача, оскільки такі дії будуть свідчити про порушення судом принципу диспозитивності.

Тобто,при вирішенні питання про відповідність позовної заяви прокурора вимогам ст. 119 ЦПК України ( редакції чинній на час вчинення процесуальної дії ) суд першої інстанції мав звернути увагу на зазначене, а, в подальшому, після отримання відповідного клопотання одного з відповідачів- Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» не був позбавлений можливості діяти відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимог ст. 417 ЦПК України, постанови Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по даній справі, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2019 року на стадії підготовчого провадження позивачу було надано строк для усунення недоліків.

30 травня 2019 року до Ірпінського міського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення, які позивач просить врахувати під час розгляду справи.

При цьому, недоліки, які були зазначені в ухвалі суду від 20 травня 2019 року позивачем у порядку, передбаченому ЦПК України,не були усунуті, а саме не зазначено зміст позовних вимог: спосіб ( способи ) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб ( способи ) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Враховуючи викладені обставини, поскільки позивач не усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі Ірпінського міського суду від 20 травня 2019 року, суд вважає за необхідне позовну заяву першого заступника прокурора Київської області залишити без розгляду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2019 скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 01 квітня 2015 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати недійсними рішення Ірпінської міськради від 25 червня 2010 року №4772-90-V в частині передачі земельної ділянки, площею 0,10 га,ОСОБА_1 та державний акт серії ЯЛ №583535 на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:177:0010, виданий ОСОБА_1 , з відміткою про відчуження земельної ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Товариству з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» на користь держави, в особі Київської обласної державної адміністрації, вказану земельну ділянку, визнати за державою, в особі Київської обласної державної адміністрації, право власності на цю земельну ділянку ( а.с. 1-7 т. 1 ).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 квітня 2015 року відкрито провадження по справі ( а.с. 31 т. 1 ).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2015 року позовні вимоги першого заступника прокурора Київської області задоволено ( а.с. 108-110 т. 1 ).

Визнано недійсним рішення Ірпінської міської ради Київської області №4772-90-V від 25 червня 2010 року, в частині передачі земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ №583535 на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, з кадастровим номером: :01:177:0010, з цільовим призначенням земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_1 , з відмітками про відчуження вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Товариству з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» та реєстрацію у відділі Держкомзему у місті Ірпінь Київської області.

Витребувано з незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» на користь держави, в особі Київської обласної державної адміністрації, земельну ділянку,площею 0,1000 га. з кадастровим номером: :01:177:0010, з цільовим призначенням земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 120 340 грн.

Визнано за державою, в особі Київської обласної державної адміністрації, право власності на земельну ділянку,площею 0,1000 га, з кадастровим номером: :01:177:0010, з цільовим призначенням земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( там же ).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2015 року скасовано в частині задоволення вимог про визнання права власності на земельну ділянку за державою і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог ( а.с. 215-218 т. 1 ).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції ( а.с. 66-75 т. 2 ).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2019 року позовну заяву першого заступника прокурора Київської області залишено без руху з посиланням на те, що позивачем не зазначено, які позовні вимоги до кого з відповідачів заявлено та як у такому разі кожен з відповідачів може заперечувати та заявляти клопотання, зустрічні вимоги щодо кожної із заявлених вимог, позов не містить посилання на те, що вказані вимоги об`єднані спільним предметом чи мають спільні підстави ( а.с. 128-129 т. 2 )

Цією ж ухвалою позивачу надано строк для усунення вказаних недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху ( там же ).

Копію зазначеної ухвали була отримана позивачем 20 травня 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою ( а.с. 132 т. 2 ).

30 травня 2019 року, у визначений судом строк, перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду з заявою про усунення недоліків позовної заяви ( а.с. 137, 138-144 т. 2 ).

В поданій заяві позивачем зазначено, зокрема, що основана позовна вимога про визнання недійсним рішення Ірпінської міської ради №4772-90-V від 25 червня 2010 року заявлена до Ірпінської міської ради Київської області, позовна вимога про визнання недійсним спірного державного акту на право власності на земельну ділянку заявлена як додаткова до всіх відповідачів, позовна вимога про витребування спірної земельної ділянки заявлена як додаткова саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД».

Також зазначено, що у даній справі всі позовні вимоги об`єднанні спільним предметом і підставами виникнення, а справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства ( там же ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, позивачем усунуті недоліки позовної, що зазначені в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2019 року.

Разом з тим, з точки зору другої інстанції, незазначення першим заступником прокурора Київської області конкретного відповідача до якого заявлено позовну вимогу про визнання за державою, в особі Київської обласної державної адміністрації, права власності на спірну земельну ділянку не є перешкодою для розгляду поданої позовної заяви та місцевий суд мав би можливість надати цій обставині відповідної оцінки вже при вирішенні питання по суті позовних вимог.

Проте, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2019 року позовну заяву першого заступника прокурора Київської області залишено без розгляду ( а.с. 151-152 т. 2 ).

При цьому, місцевим судом в порушення ст. 260 ЦПК України не зазначено мотивів з яких саме суд виходив при вирішенні питання щодо неусунення позивачем недоліків позовної заяви.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції з приводу постановленої ухвали вважає за необхідне зазначити про те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосування процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості які можуть призвестидо скасування процесуальних вимог, встановлених законом ( SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року ).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, суд першої інстанції, вважаючи, що позивачем при направленні заяви про усунення недоліків позовної заяви не було їх усунуто, не врахував положення європейського законодавства, статті 127 ЦПК України та не надав можливості йому усунути ці недоліки в інший спосіб.

За таких обставин та на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження при розгляді апеляції.

Крім іншого, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права першого заступника прокурора Київської області на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, як встановлено апеляційним судом, постановлена із названими порушеннями, зокрема, ст.ст. 127, 175, 177, 260 ЦПК України.

Відтак, оскаржувана ухвала відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2019 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Київської обласної державної адміністрації, до Ірпінської міської ради Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення міської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування з незаконного володіння земельної ділянки скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Р.В. Березовенко

Л.П. Сушко