Провадження № 2/521/738/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання втратившим право користування житловим приміщенням,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання втратившим право користування житловим приміщенням та просить суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
На обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем з 23.03.2002р. перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Зазначала також, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1 . На час перебування у шлюбі, відповідач здійснив реєстрацію свого місця проживання у вищезазначеній квартирі. 14.12.2017р. за рішенням суду шлюб між ними було розірвано, а також визнано за нею одноособово в порядку поділу спільно майна подружжя право власності на відповідну квартиру. Починаючи з січня 2016 р. відповідач не мешкає у квартирі, де й досі є зареєстрованим, однак жодних витрат на утримання житлової площі не несе, крім того жодних перешкод у користуванні квартирою йому не здійснюється. Через скрутне матеріальне становище їй важко сплачувати надлишкові комунальні послуги, які нараховуються на кожного зареєстрованого мешканця квартири. Також їй приходять періодичні телефонні дзвінки від фінансових установ та колекторських агенцій з повідомленнями про наявність у відповідача фінансових зобов`язань перед третіми особами. За даних обставин вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, сповіщений належним чином.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 12.03.2012р. в цілому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . (а.с. 11)
Вищезазначене також, підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 16.03.2012р. (а.с. 12)
На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2017р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано та визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м.). (а.с. 14-18)
Крім того слід зазначити, що відповідним рішенням суду визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на: квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 65,4кв.м.. житловою площею 37,5кв.м.; нежитлове приміщення № 63к в будинку АДРЕСА_4 загальною площею 1,9кв.м.; нежитлове приміщення № 65к в будинку АДРЕСА_4 загальною площею 2,0кв.м.; земельну ділянку площею 0,100 га для ведення садівництва, адреса: АДРЕСА_6 , опис майна 5; автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . В свою чергу за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя визнано право власності на: автомобіль «Nissan», модель X-Trail, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; гараж (місце) № НОМЕР_5 на території ГБК « Звездний» за адресою АДРЕСА_9 , а також за ним визнано майнові права на: машиномісце № НОМЕР_6 (будівельний) загальною площею 17,5 кв.м. у підвальному приміщенні за адресою АДРЕСА_10 адреса); машиномісце № 75 (будівельний) загальною площею 17,5 кв.м. у підвальному приміщенні за адресою АДРЕСА_10 адреса ) ; двокімнатну квартиру АДРЕСА_12 , загальною площею 68,8 кв.м. в багатоповерховому житловому будинку (об`єкт капітального будівництва АДРЕСА_10 ); майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_14 , загальною площею 68,8 кв.м. в багатоповерховому житловому будинку (об`єкт капітального будівництва АДРЕСА_10 .
Вищезазначене рішення не оскаржувалося жодною із сторін по справі та набрало законної сили.
Згідно з довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрації) № 68 від 28.08.2018 року уповноваженим власником без реєстрації квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Крім того, за вказаною адресою зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 (чоловік) з 24.03.2015р. (а.с. 13)
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Крім того, актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеного жителями будинку АДРЕСА_4 , та який підписано головою ОСББ «Бреуса 61/9», підтверджується не проживання з весни 2016 року ОСОБА_2 за місцем його реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 . (а.с. 19)
В матеріалах справи містяться копія договорів про відчуження нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2017р. (а.с. 95-124)
За даних обставин суд зазначає, що наявність або відсутність у відповідача нерухомого майна ніяким чином не являється підставою для неможливості визнання його таким, що втратив право користування спірним житлом та реєстрації свого місця проживання в подальшому.
Також у суду відсутні відомості про наявність перешкод, які б були причинені відповідачу в проживанні та користуванні квартирою, в якій він на даний час зареєстрований, будь-яких спосіб вселитися також ним не здійснювалося.
Реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачу, перешкоджає останній у здійсненні її права користування та розпорядження своїм майном, що суд розцінює, як порушення прав позивача, яке підлягає захисту.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації, яким в даному випадку є Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради.
На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 268, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання втратившим право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійснені права користування майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_7 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_7 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_15 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН