Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2019 Справа №607/25326/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.,

за участю секретаря Чех Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, що стягнені в її користь рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05 липня 2018 року на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень, щомісячно, до 2000 гривень, щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує позов тим, що у звязку з підняттям цін на проживання та харчування, сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Також просить стягнути в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем мають спільну дочку ОСОБА_5, яка після досягнення повноліття продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Вона не спроможна самостійно забезпечити дитині відповідний рівень життя, фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а відповідач відмовляється добровільно брати участь в матеріальному забезпеченні дочки, нехтуючи своїми обовязками щодо її утримання, хоча має можливість надавати дочці матеріальну допомогу. З цих підстав просить стягнути з нього аліменти на утримання їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 2000 грн., щомісячно. Крім того просить стягнути з відповідача в її користь додаткових витрат понесених нею на оплату навчання дочки в розмірі 4469,50 грн. та 1285 грн. оплати з проживання у гуртожитку, що становить половину фактично понесених нею витрат. Ухвалою судді від 26.12.2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2013 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час є повнолітня, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №022007 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №003109.

Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає із матірю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2018 року вирішено: Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2013 року. Стягувати із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1), в користь ОСОБА_1, аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За умовами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції Законів №2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу становить: для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн.

За умовами ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу, який би підтверджував зміну матеріального чи сімейного стану її чи відповідача, а також погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них, тож враховуючи розмір аліментів визначених рішенням суду від 05.07.2018 року, суд не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів визначених на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому дана позовна вимоги до задоволення не підлягає.

Згідно довідки №300 виданої 13.11.2018 року Тернопільським національним економічним університетом ОСОБА_4, навчається в даному навчальному закладі на денній, платній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. Відповідно до квитанції виданої 06.08.2018 року ПриватБанк, ОСОБА_1 сплатила 8939,00 грн. за навчання ОСОБА_4 в Тернопільському національному економічному університеті.

Згідно квитанції виданої 23.08.2018 року ПриватБанк, ОСОБА_1 сплатила 2450,00 грн. за проживання ОСОБА_4 гуртожитку. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року Пленум Верховного суду України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Судом установлено, що ОСОБА_4 продовжує навчання на денній, платній формі навчання у Тернопільському національному економічному університеті, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, зокрема на оплату вартості навчання, придбання підручників, оплату проїзду до місця навчання, харчування, придбання сезонного одягу та взуття тощо. З матеріалів справи вбачається, що всі витрати на утримання та навчання дочки несе позивач. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає за доцільне стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 05.12.2018 і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Крім того суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5754 грн. 50 коп. документально підтверджених та обґрунтованих додаткових витрат на навчання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 181, 182, 185, 191, 192, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 81, 89, 141, 263- 265, 268, 430, 289, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_9) до ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_10) про стягнення аліментів та додаткових витрат, збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_12, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_9) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 05.12.2018 і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_12, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_9) 5754 грн. 50 коп. як додаткових витрат на навчання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11) на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддяОСОБА_7