ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019року м. Херсон

Номер справи: 663/2138/17

Номер провадження: 22-ц/819/285/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.,

секретар Зварич С.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області,

третя особа - органи опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23 травня 2018 року у складі головуючого судді Клімченка М.І., повний текст рішення складено 01 червня 2018 року,

встановив:

05 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що сторони мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала разом з матір'ю ОСОБА_3 Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 березня 2017 року з ОСОБА_2 стягнено на користь ОСОБА_3 на утримання доньки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 05 серпня 2016 року. З 20 серпня 2017 року ОСОБА_4 постійно проживає у батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 і з цього часу позивач несе всі витрати на її утримання. Враховуючи зазначене позивач просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, ОСОБА_2, та припинити стягнення аліментів визначених рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 березня 2017 року у цивільній справі №663/1805/16-ц.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 23 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Припинено стягнення аліментів визначених рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 березня 2017 року у цивільній справі №663/1805/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Рішення мотивовано тим, що проживання дитини з батьком відповідає її інтересам. При цьому суд виходив з того, що між дитиною та матір'ю, ОСОБА_3, регулярно виникали конфлікти, які призвели до того, що дитина покинула місце свого постійного проживання. Проживаючи з матір'ю, дитина не зростала в атмосфері любові, миру, гідності та взаємоповаги. Оскільки дитина досягла 11-річного віку та здатна самостійно вирішувати питання що стосуються її подальшої долі, судом врахована її думка щодо визначення місця її проживання з батьком. В сім'ї її батька - ОСОБА_2 створенні умови для комфортного проживання дитини, її виховання та розвитку в дусі любові та взаємоповаги. Батько - ОСОБА_2, та його дружина - ОСОБА_4, піклуються про успішність навчання дитини в міру своїх можливостей та переймаються майбутнім дитини, піклуються і про її стан здоров'я. При цьому, мати зберігає право на спілкування з дитиною, прийняття участі у її вихованні та піклуванні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дав належної оцінки тому факту, що виховання дитини відбувалося лише за участю її матері, не взято до уваги, що матір дитини не перебуває на обліку КУ «Херсонський наркологічний диспансер ХОР» та Херсонської міської психоневрологічної поліклініки, не взято до уваги та не надано правової оцінки характеристики дитини наданої Херсонським загальноосвітнім навчально-виховним комплексом № 48 від 30 березня 2018 року, в якому дитина навчалась у 5 класі в 2016-2017 роках. Крім того, взагалі не розглядались питання щодо підстав позову, а саме посилання позивача на протиправну поведінку матері дитини, яка взагалі ніяким доказом не підтверджена, до того ж з боку матері дитини батькові ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з дитиною. Також апелянт посилається на те, що батько дитини здійснює психологічний тиск на неповнолітню дитину та обмовляє матір, змусив приймати участь у суді, давати неправдиві покази, що призвело до прийняття хибного рішення без надання відповідного висновку органу опіки та піклування, що в таких справах є обов'язковим.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали за обставинами викладеними у скарзі. Просили рішення судускасувати ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що на його думку рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник органу опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області Бабаєва М.О. приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, зазначивши, що визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 з батьком відповідає інтересам дитини.

Представник Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив.

Справа переглядається в апеляційному порядку Херсонським апеляційним судом відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017р. №452/2017 та положень ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 25 вересня 2006 року, актовий запис № 10 (а.с. 7).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 10.12.2018 № 927/02-44 місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване за адресою АДРЕСА_2

До серпня 2017 року дитина проживала з матір'ю за адресою АДРЕСА_3.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 березня 2017 року з ОСОБА_2 стягнено на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 серпня 2016 року.

З 20 серпня 2017 року дитина, ОСОБА_4, за її бажанням проживає з батьком, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1

Спір щодо місця проживання малолітньої дитини виник у сторін у жовтні 2017 року оскільки мати дитини ОСОБА_3 наполягала на повернення дитини на постійне місце проживання до м. Херсона. Добровільної спільної згоди щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторони не досягли. Із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини до органу опіки та піклування сторони не зверталися.

Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області від 18 жовтня 2018 року №1499 затверджено висновок Комісії з питань захисту прав дитини щодо встановлення графіку зустрічей ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_4 за попередньою згодою дитини у вихідні дні (суботу та неділю) через тиждень по 4 години на день за місцем мешкання дитини на території м. Южного Одеської області та спільний відпочинок під час канікул за згодою дитини.

Не погодившись із визначеним графіком ОСОБА_3 звернулася до Скадовського районного суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 про встановлення способу виховання дитини та графіку побачень.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного 28 листопада 2018 року, спеціалістами служби у справах дітей Южненської міської ради, за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з батьком ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_4 у дитини окрема кімната, в якій є окрема ліжко, шафа для одягу, стіл для занять, стілець, комп'ютер. Створені належні умови для розвитку і виховання дитини. З батьком та його дружиною у дитини дружні стосунки, з рідною матір'ю - напружені.

Згідно висновку потреб сім'ї Южненського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (далі - ЮМЦСССДМ) від 29 листопада 2018 року та Акту оцінки потреб сім'ї від 29 листопада 2011 року № 93, ОСОБА_4 проживає із батьком та його дружиною. Усі потреби дитини задоволені. Родина батька створила безпечні, стабільні взаємовідносини для забезпечення нормального розвитку та виховання дитини. Емоційне-психологічне напруження у родині визиває намагання рідної матері дитини оскаржити рішення суду про проживання дитини з батьком.

Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 28 серпня 2018 року спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської у м. Херсоні ради, мати дитини, ОСОБА_3 разом зі старшим сином, ОСОБА_7 1996 року народження, проживає за адресою АДРЕСА_3 на підставі договору найму. Будинок складається з однієї кімнати, коридору, кухні. Зручності на подвір'ї. Окреме місце для ночівлі доньки, її навчання відсутнє. Мати дитини в подальшому планує змінити місце проживання та поліпшити умови для участі у вихованні дитини.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області, згідно висновку від 10 січня 2019 року вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з'являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Судом першої інстанції встановлено, що в судовому засіданні малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, виявила бажання проживати з батьком, зазначивши що батько про неї добре дбає, з дружиною батька у неї склалися теплі, дружні стосунки. Пояснила, що в серпні 2017 року вона зателефонувала батькові з проханням забрати, оскільки між нею та матір'ю виник конфлікт. Повертатися до матері не бажає, оскільки між нею та матір'ю постійно виникають конфлікти.

Під час розгляду справи апеляційним судом, малолітня ОСОБА_4 підтвердила своє бажання проживати разом з батьком, пояснивши, що батько разом зі своєю дружиною добре піклуються про неї, в родині склалися дружні теплі стосунки, проживати з матір'ю не бажає.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_8 проживає з новою дружиною ОСОБА_4 у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1.

На час розгляду судом першої інстанції позивач працював у ФОП ОСОБА_9, де зарекомендував себе з позитивної сторони. На час розгляду справи апеляційним судом офіційно не працевлаштований, однак працює неофіційно в ремонтній бригаді та таксі «Успіх».

З актів оцінки потреб сім'ї, складених спеціалістами Южненського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №48 від 21 серпня 2017 року №93 від 29 листопада 2018 року вбачається, що між малолітньою ОСОБА_4 та новою дружиною батька склалися добрі (дружні) відносини. Дитина любить та поважає батько та його нову дружину, яку називає «мамуленька». Як батько так і його дружина здорові, мають стабільний урівноважений емоційний стан, не мають шкідливих звичок та ознак девіантної поведінки, належним чином виконують батьківські обов'язки щодо малолітньої ОСОБА_4 (доглядають за дитиною, щодня спілкуються з дитиною заохочують дитину до розвитку допомагають виконувати домашні завдання та контролюють їх виконання). Родина батька створила безпечні, стабільні взаємовідносини для забезпечення нормального розвитку та виховання дитини. Дитина має окрему кімнату, та забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку.

Родина ОСОБА_10 та ОСОБА_4, в якій проживає малолітня ОСОБА_4 є клієнтами Южненського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Установлено, що між малолітньою ОСОБА_4 та новою дружиною позивача склалися добрі відносини, вона не заперечує, щоб дитина проживала разом з ними. Відповідно до тестування дитини здійсненим психологом Центру дитина певною мірою адаптувалася у родині батька. На даний час емоційне-психологічне напруження в родині визиває намагання рідної матері дитини оскаржити рішення суду про проживання дитини з батьком. Під час проживання ОСОБА_4 із рідною матір'ю, ОСОБА_3, дитина потерпала від емоційного та фізичного насилля, часто бувала голодною, сама готувала їжу, прала. Дитина відмічає повне непорозуміння між нею та рідною матір'ю, намагається уникнути спілкування з нею через постійний психологічний тиск з її боку. За результатами психологічного тестування виявлена психологічна травма дитини, яка пов'язана з подіями дитинства. Рекомендована корекційна робота, спрямована на зниження рівня тривоги та перебування дитини в стабільному психологічному кліматі сім'ї.

Малолітня ОСОБА_4 навчається в 7 класі КЗ «Южненська загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів №1 Южненської міської ради Одеської області» з 01 вересня 2017 року по теперішній час. Відповідно до наданої школою характеристики зарекомендувала себе як не дуже старанна, але здібна учениця. Активна, комунікабельна. Мали місце пропуски уроків без поважної причини у 6 класі, але після серії бесід з батьком ситуація виправилась на кращу. Дитина проживає з батьком, який цікавиться навчанням дитини, відвідує школу. Мати цікавиться навчанням доньки в телефонному режимі. Стосунки ОСОБА_4 з матір'ю напружені, вони не спілкуються.

Як вбачається з службового листа класного керівника 7-г класу ОСОБА_13 від 06 жовтня 2018 року батько ОСОБА_4 - ОСОБА_8 відвідує батьківські збори, бере участь у вихованні доньки, звертається до школи з вирішення проблем у навчанні і вихованні ОСОБА_4, допомагає батьківському комітету, забезпечує дитину необхідним навчальним матеріалом. Мати, ОСОБА_3 цікавиться навчанням доньки в телефонному режимі.

За результатами тестування шкільного психолога дитина має високий рівень тривоги. Нервове перенапруження і занепокоєння. В класі добре адаптувалася, є подруга, позитивно ставиться до вчителів і школи. З посмішкою, тепло говорить про тата та мачуху, хоче і далі проживати з ними. Потребує спокійної і стабільної обстановки, пошуку своїх здібностей. Психоемоційне напруження може привести до несприятливих наслідків.

З службового листа практичного психолога ЗОШ №1 ОСОБА_14 вбачається, що в квітні 2018 року була проведена індивідуальна психодіагностика ОСОБА_4. В ході дослідження у дитини відмічене збудження, тривога, невпевненості у собі. В школі ОСОБА_4 адаптувалась добре, знайшла подругу. Під час бесіди розповіла про сімейні обставини. Розповідаючи про маму плаче, але повертатися до неї не хоче.

Мати дитини, ОСОБА_3, проживає разом з старшим сином ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 в приватному однокімнатному будинку за договором найму. Стосунки в сім'ї теплі, дружні. На даний час окреме місце для ночівлі, приготування уроків для малолітньої дочки, ОСОБА_4, відсутні. Позивачка в подальшому планує змінити місце проживання та поліпшити умови для проживання дитини.

Відповідачці на праві власності належить будинок АДРЕСА_2, в якому вона не проживає. З час проживання в с. Шевченко показала себе з посередньої сторони. По характеру не конфліктна. Алкогольними напоями не зловживала.

З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції, врахувавши думку дитини та її інтереси, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком, оскільки це сприятиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, зростанні дитини у безпечних, стабільних взаємовідносинах для забезпечення її нормального розвитку та виховання.

Доводи апеляційної скарги про те, що фактичною підставою позову для позивача слугувало небажання сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, а не інтереси дитини, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та ґрунтуються лише на припущеннях відповідача та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що батько дитини повністю взяв на себе обов'язок щодо утримання доньки з часу її проживання у родині батька та забезпечує всі потреби доньки, що підтверджується актами оцінки потреб сім'ї, висновками оцінки потреб сім'ї, поясненнями самої дитини даними під час розгляду справи.

Також ґрунтуються лише на припущеннях доводи апеляційної скарги про те, що батько здійснює психологічний тиск на дитину, змусив дитину давати неправдиві пояснення соціальним працівникам та в суді. З аналізу доказів, що містяться в матеріалах справи, а саме актами оцінки потреб сім'ї, висновками оцінки потреб сім'ї №48 від 21 серпня 2017 року №93 від 29 листопада 2018 року, психологічного уявлення складного психологом ЮМЦСССДМ, висновків викладених в листі ЮМЦСССДМ від 30 листопада 2018 року № 02/08-556, характеристиках КЗ Южненська ЗОШ №1, службових записках класного керівника дитини та психолога ЗОШ №1 вбачається, що дитина, ОСОБА_4, послідовно, не змінюючи свого ставлення, вільно висловлює бажання проживати з батьком, та не бажає повертатися до матері через психологічний тиск саме з боку матері. Думку щодо місця свого проживання в апеляційному суді малолітня ОСОБА_4 висловлювала вільно, послідовно, не озираючись на батька. Дитина знаходиться у достатньому віці (повних 12 років) для відсутності сумнівів у зрілості її рішення.

Враховуючи, що висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини з батьком ґрунтується у тому числі на висновках психологів школи, в якій навчається дитина, та Южненського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, які проводили тестування дитини, апеляційним судом відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_3 про призначення судової психологічної експертизи, оскільки зважаючи на психологічний стан в якому знаходиться дитина проведення експертизи може привести до негативних наслідків для психіки дитини. Крім того, будь-яких доказів неналежного, некомпетентного проведення тестування малолітньої дитини психологами, які б викликали сумнів в об'єктивності їх висновків, суду апелянтом не надано.

Не перебування матері дитини на обліку в наркологічному диспансері та у психоневрологічної поліклініці, виконання нею своїх батьківських обов'язків під час проживання дитини з нею не доводять факту створення матір'ю умов для комфортного проживання дитини, її виховання та гармонійного розвитку.

Наявність конфліктних відносин між матір'ю та дитиною також встановлено висновком інспектора ЮП СП Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 06 вересня 2017 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 від 31 серпня 2017 року про постановку на профілактичний облік.

Визначаючи місце проживання дитини з батьком, суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам, на підставі яких достатньо повно установив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, зібрані докази свідчать про те, що позивач постійно піклується про дитину, бере участь у духовному та фізичному розвиткові; батько допомагає виконувати дитині домашні завдання, контролює їх виконання; на час розгляду справи дитина надає більшої прихильності батькові; у позивача наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дитини.

Спір щодо участі матері у вихованні дитини вирішується у судовому порядку.

Що стосується позовних вимог про припинення стягнення аліментів, відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи, що ОСОБА_4 з 20 серпня 2017 року проживає з батьком ОСОБА_2, а обставини на підставі яких були стягнуті аліменти, з моменту ухвалення рішення, змінились, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та припинення стягнення аліментів з останнього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини з моменту набуття рішенням законної сили.

Разом з тим судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 19 СК України, згідно якої орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, справу розглянуто без висновку органу опіки та піклування.

Однак, оскільки наданий органом опіки та піклування висновок до суду апеляційної інстанції підтвердив висновок суду першої інстанції про доцільність визначення місця проживання дитини разом із батьком, а суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, та враховуючи, що внаслідок ухвалення апеляційним судом свого рішення результат по суті спору не зміниться, колегія суддів вважає, що ухвалене рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 12 лютого 2018 року

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова