Справа № 523/8599/19
Провадження №2/523/3513/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні , в порядку загального спрощеного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі , справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з місця реєстрації,

в судовому засіданні, брали участь представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Попкова І.Г.

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_3 , житловою площею 46, 8 кв.м., загальною площею 63,5 кв.м. Даний факт підтверджується Договором купівлі-продажу квартири № 5 від 10.01.2019 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вказана квартира належала на праві приватної власності ОСОБА_3 , з яким Позивач домовився про те, що він, та його родич (Відповідач по справі), на протязі тижня, після укладення Договору, знімуться з місця реєстрації - добровільно.

Однак, домовленість було виконано лише частково. На даний момент у Квартирі зареєстрована Відповідач що підтверджується Довідкою випискою з домової книги про склад сім`ї від 07.05.2019 № 99 виданої Житлово-будівельним кооперативом «Гідробудівельник».

Позивач зазначив, що добровільно вирішити спір, без звернення до суду не виходить, адже Відповідач фактично проживає в іншому місці, та не виходить на зв`язок з Позивачем.

Позивач не є родичем Відповідачу, та не бажає, щоб у його квартирі вона була зареєстрована, та мала право нею користуватися. Своїм житлом Позивач володіє і користується, але йому необхідно упорядкувати документи по оплаті комунальних послуг, зареєструватися у вказаній Квартирі, та вирішувати інші питання, як її власника. Поки у Квартирі зареєстрована Відповідач, вищевказане зробити проблематично.

Враховуючи зазначене, позивач просив його позов задовольнити, визнавши відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 05 серпня 2019 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 41,42).

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити подзвоні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі з обґрунтувань, що зазначені в позові.

Відповідачу направлялись повістки за адресою реєстрації, котрі він отримав, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень 65 0 та 65 7. (а.с. 47, 52).

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив та правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи за наступного.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_3 , житловою площею 46, 8 кв.м., загальною площею 63,5 кв.м. є позивач по справі ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується Договором купівлі-продажу квартири № 5 від 10.01.2019 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 10-12).

На даний момент у квартирі зареєстрована відповідачка що підтверджується Довідкою випискою з домової книги про склад сім`ї від 07.05.2019 № 99 виданої Житлово-будівельним кооперативом «Гідробудівельник». (а.с. 13). Окрім того, повістки відповідач отримує, що підтверджується поштовими повідомленнями, тобто фактично проживає за адресою місця реєстрації.

Як вказано у Постанові ВСУ № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За результатом розгляду вказаної справи ВСУ постановив: «Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком, що розташований АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням».

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Стороною позивача не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_4 , більш ніж шість місяців та відповідно втратила право користування майном, як член колишнього власника майна.

Посилання сторони позивача на те, що ОСОБА_1 домовився про те, що окрім того ОСОБА_2 зніметься самостійно з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 є безпідставними, оскільки Договором купівлі-продажу квартири № 5 від 10.01.2019 року не встановлено таких умов.

Таким чином позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження підстав позову, зокрема, що відповідач без поважних причин не проживав у спірному житловому приміщенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Таким чином, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову та відмовляє у його задоволенні, за недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,11-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 та зняття її з місця реєстрації за квартирою АДРЕСА_3 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Складання повного рішення (постанови) суду відбувається згідно до ч.6ст259 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя