_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1052/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представника позивача Лут Д.Р

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 03.03.2017 року скасоване заочне рішення суду, ухвалене 15 жовтня 2015 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і справу призначено до розгляду на загальних підставах.

Представник Банку, підтримуючи позов, стверджував, що відповідачі тривалий час не виконують свої зобов`язання за кредитним договором і договором поруки, що були укладені 25.04.2007 року між сторонами, внаслідок чого утворилась заборгованість як за тілом кредиту так і за відсотками. Посилаючись на умови кредитного договору і договору поруки, представник позивача вимагає ухвалити судове рішення, яким стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь Банку заборгованості за кредитом і відсотками в загальній сумі 82827,32 дол.США і пеню за порушення строків повернення грошових коштів в сумі 76737,69 грн.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги Банку визнав частково і стверджував, що Банком неправильно порахована заборгованість за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи сповіщена, про що суд повідомив відповідач ОСОБА_1

Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

25 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нині Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого Банк мав надати Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 140000 доларів США на споживчі цілі на строк з 22 квітня 2007 року по 25 квітня 2022 року, зі сплатою 12,50 % річних.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_2 , Позичальником та Банком було укладено Договір поруки № 110997 від 25.04.2007 р., за яким Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов`язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №0 від 25.04.2007 р., як існуючих на день укладання договору, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав і видав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 140 000 дол.США, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит і сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Всупереч умовам кредитного договору позичальник з серпня 2014 року не здійснює платежів з повернення кредиту і відсотків, у зв`язку з чим Банк у квітні місяці 2015 року направив відповідачам досудову вимогу про повернення кредиту, сплату боргу за кредитом і відсотками за користування кредитним коштами. Відповідачі вимогу Банку залишили без уваги, тому в липні місяці 2015 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом у вигляді боргу за тілом кредиту, заборгованості за відсотками і пені за порушення умов договору.

Заочним рішенням Київського райсуду м.Одеси, ухваленим 15.10.2015 року позов Банку було задоволено у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 в 2016 року надав до суду заяву про перегляд заочного рішення, яка була судом задоволена і 03.03.2017 року суд скасував заочне рішення і призначив справу до розгляду на загальних підставах. За клопотанням відповідача ОСОБА_1 15.06.2017 року по справі була призначена економічна експертиза кредитного договору №0, а провадження по справі суд зупинив до отримання висновків експерта.

Після відновлення провадження по справі суд неодноразово відкладав розгляд справ за клопотаннями сторони відповідача. Відповідач ОСОБА_1 пояснив, що з Банком ведуться перемови щодо вирішення спору поза судом шляхом продажу за участю представника Банку іпотечного майна і погашення боргу за рахунок отриманих від продажу нерухомості грошових коштів. В сьогоднішньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 знову надав заяву про відкладення розгляду справ і пояснив, що угода щодо відчуження іпотечного майна не відбулась з вини покупця. Заяву відповідача суд залишив без задоволення.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов Банку підлягає задоволенню з наступних підстав:

За договором кредиту одна сторона - банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит у встановлений строк та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір є договором консенсуальним, платним, двосторонньо зобов`язальним. Вимоги до форми і порядку укладення кредитного договору передбачено у ст. 1055 ЦК України, ст. 6 Закону України від 12 липня 2001 р. "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Відповідно до положеньст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України.

Судом встановлено і визнано сторонами, що Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав і видав 25.04.2007 року ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 140 000 грн. Окрім пояснень сторін, в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують наявність заборгованості позичальника за кредитом, а також встановлюють розмір заборгованості: графік погашення кредиту, виписки з рахунку позичальника про рух грошових коштів, внесених на повернення кредиту і сплату відсотків, квитанції про внесення банку грошових коштів на погашення кредиту і сплату відсотків, тобто первинні документи, оформлені у відповідності до вимог законодавства України про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Цивільне судочинство, відповідно до приписів ч.1,3 ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У даному випадку розрахунок заборгованості позичальника за кредитним договором може бути підтверджено або спростовано висновком економічної експертизи. Експертне дослідження спірного кредитного договору (висновок на а.с.166-190 т.1) не спростовує розрахунок заборгованості, наданий Банком. Експерт посилається на відсутність бухгалтерських документів, що повинні були складатися на виконання цього кредитного договору. Разом з тим, експерт не навів обґрунтованих доводів неможливості виконання ухвали суду на підставі наданих банком додаткових документів.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач не довів своє посилання на неправильний розрахунок боргу за кредитним договором.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частини перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України).

Таким, чином, при укладанні 25.04.2007 року договору споживчого кредиту сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому до 2014 року виконував його умови; договір містить повну інформацію щодо умов кредитування: періоду надання кредиту , розміру процентної ставки, порядку її нарахування, переліку, розміру й бази розрахунку неустойки; періоду внесення платежів, відповідальність за порушення умов договору. З огляду на викладене, позов Банку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь Банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3854 грн в рівних частках, тобто з кожного відповідача 1827 грн.

Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,НОМЕР_2 зареєстрована АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" ( ) заборгованість за Договором кредиту №0 від 25.04.2007 року в розмірі 82827,34 дол.США, де заборгованість за тілом кредиту - 73092 дол.США, заборгованість за відсотками - 9735,34 дол.США; пеня - 76737 грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" ( ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,НОМЕР_2 зареєстрована АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" ( ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 18.09.2019 року.

Суддя Калашнікова О. І.