Ухвала

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 182/6560/18

провадження № 61-21407ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного повнолітнього сина,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного повнолітнього сина.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 зазначив, що він є особою з інвалідністю з дитинства другої групи, безстроково. Його батьками є відповідач по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Після розлучення батьків позивач проживає разом з матір`ю, за станом здоров`я він не може виконувати ніяких видів праці та не здатний на самообслуговування, у зв`язку з чим потребує стороннього догляду. Матір позивача не працює, отримує лише пенсію та не має можливості сама утримувати позивача, єдиним доходом сім`ї є пенсії позивача у розмірі 1 452,00 грн та його матері у розмірі 1 983,00 грн. Вказаних коштів позивачу не вистачає, оскільки значна їх частина витрачається на лікування та оздоровлення, забезпечення належних умов проживання. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, однак має можливість її надавати, оскільки є пенсіонером, здоровим, будь яких осіб на утриманні не має. З урахуванням уточнених вимог просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини з його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 03 вересня 2018 року, безстроково. Рішення в частині місячного платежу аліментів допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року залишено без змін.

ОСОБА_1 у грудні 2019 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на недотримання судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити оскаржувані рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України випливає, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1 921,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом позову у цій справі є стягнення аліментів на утримання непрацездатного повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2019 року становить 1 497, 00 грн.

У зв`язку з викладеним, та з урахуванням положень пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову у даній справі становить 4 491,00 грн (748,50 грн х 6), що є меншими, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного повнолітнього сина, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков