Справа № 452/1332/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"15" липня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою до Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на частини житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать їм як членам колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно, яке належить ОСОБА_1 після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що вищезгадане майно належало до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , зареєстрованими в даному будинку станом на 01.07.1990 року були: ОСОБА_4 (голова двору), син ОСОБА_1 , невістка- ОСОБА_2 , внук- ОСОБА_3 . Відтак, всім вказаним вище членам колгоспного двору належала однакова (рівна) частка майна такого двору, а саме по 1/4 даного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на її 1/4 частини вищезгаданого будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 ,син померлої, як спадкоємць за законом звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючих документів на даний житловий будинок.

Позивачі в підготовчому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просили позов задовільнити.

Представник відповідача Воле-Баранецької сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову в повному обсязі.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 09.03.1998 року, доданою позивачами до матеріалів справи, відомо, що житловий будинок з належними до нього господарським будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_4 (а.с.12).

Судом встановлено, що позивачами було втрачено оригінал даного свідоцтва, про що ними подано оголошення в газеті «Високий замок» від 14.03.2019 року (а.с.23).

Із довідки, виданої Воле-Баранецькою сільською радою Самбірського району Львівської області №563 від 21.05.2019р. відомо,що згідно погосподарської книги, зареєстрованими в даному житловому будинку станом на 01.07.1990 року були: ОСОБА_4 (голова двору), син ОСОБА_1 , невістка- ОСОБА_2 , внук- ОСОБА_3 (а.с.22).

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК УРСР, визначено, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно п.6, а,б постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

У п.3.1 Листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, тощо.

Враховуючи вищевикладене, всім вказаним вище членам колгоспного двору належала однакова (рівна) частка майна такого двору, а саме по 1/4 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, позовні вимоги про визнання права власності за позивачами як членами колгоспного двору на 1/4 частини вищезгаданого житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд підлягають задоволенню.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №76, відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 рік померла ОСОБА_4 (а.с. 13).

Встановлено, що після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частини будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої Воле-Баранецькою сільською радою №562 від 21.02.2019 року, відомо, що зареєстрованим та таким, що проживав з спадкодавцем на день її смерті із спадкоємців першої черги був син спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.15).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1261 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 , з урахуванням зазначеного, звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори з приводу спадкування, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що позивачі не можуть в іншому порядку встановити право власності на частки в житловому будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,як частки в майні колишнього колгоспного двору та в порядку спадкування за законом, відтак позовна заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (з яких ј в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ј як частка в майні колишнього колгоспного двору).

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на ј частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як частка в майні колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на ј частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як частка в майні колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення буде складено 22.07.2019 року.

Суддя