Справа № 496/4645/19
Провадження № 2/496/2036/19
У Х В А Л А

06 грудня 2019 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою і просять розділити житловий будинок загальною площею 30 м2, житловою площею 20,5 м2 та господарські будівлі і споруди: «Б»-підвал, «В»-літня кухня, «Г»-гараж, «Е»-сарай, 1-колодязь, №1-огорожа, що розташований в АДРЕСА_1 , виділивши їм 2/3 частини спадкового майна, а відповідачу - 1/3 частину, а також визначити порядок користування присадибною земельною ділянкою.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2019 року з 01 січня встановлений у розмірі 1921 грн.

Таким чином, судовий збір - за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 768,40 грн. та не більше 9605 грн.; за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 768,40 грн.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивачами заявлено у позові дві вимоги: одна вимога майнового характеру про розділ житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши позивачам 2/3 частини зазначеного спадкового майна, а відповідачу -1/3 частину, а також вимога немайнового характеру про визначення порядку користування присадибною земельною ділянкою при будинку.

Отже, у позовній заяві ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повинна бути зазначена ціна позову у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України (ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна), оскільки розподіл судових витрат, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, впливає з вартості майна (ціни позову) у разі прийняття рішення суду.

При цьому, зазначена ціна позову у розмірі 66558,67 грн. вочевидь не співпадає з даними технічного паспорту, в якому зазначена дійсна вартість нерухомого майна у розмірі 132420 грн., а саме 132420 грн. поділити на 3 спадкоємців (позивачі та відповідач) дорівнює 44140 грн., виходячи з чого вірна сума ціни позову складає 88280 грн., а 1 відсоток ціни позову 882,80 грн.

Таким чином недоплата судового збору складає 114,40 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

З доданих квитанцій про сплату судового збору вбачається, що лише позивачем ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. та 384,20 грн.

Підтвердження сплати судового збору позивачем ОСОБА_2 або зазначення про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору додатки до позову не містять.

З огляду на вищевикладені вимоги законодавства, позивачі повинні надати оригінали квитанцій до суду, окремими платіжним документами на кожного, тобто 768,40 грн./2=384,20 грн. за вимогу немайнового характеру.

Оскільки в матеріалах справи міститься квитанція позивача ОСОБА_1 про сплату 384,20 грн., то позивачу ОСОБА_2 необхідно доплатити також 384,20 грн. за вимогу немайнового характеру та надати оригінал квитанції до суду, а також доплатити 114,40 грн. за вимогу майнового характеру.

Відповідно до абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 176, 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в частині визначення розміру судового зборупротягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2019 року.

Суддя О.І. Трушина