Справа № 599/1713/19
РІШЕННЯ н.п.2/599/766/2019

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (заочне)

19 вересня 2019 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Снігурського В. В.

при секретарі Куриляк О.Г.,

розглянувши у м. Зборові в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення заробітної плати, компенсації за не вчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку розрахунку та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» з вимогами стягнути з відповідача 56905,18 грн. заробітної плати, 4000 грн. моральної шкоди, компенсацію за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку позивача з дня його звільнення по день фактичного розрахунку.

Позивач надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його участі, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзиву чи будь - яких клопотань не надав. Суд, враховуючи згоду позивача, та керуючись ч.1 ст.280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних документів та постановити заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що позивач прийнятий на роботу сторожем ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» 01 листопада 2006 р., згідно наказу №1 від 01.11.2006 р. Звільнений з роботи за угодою сторін, на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України 27 травня 2019 р., згідно наказу №70 від 27.05.2019 р. Дані обставини засвідчує трудова книжка позивача.

Згідно розрахункових листів за січень - травень 2019 року невиплачена заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 56905 грн. 18 коп.

Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином відповідачем порушено трудові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі на користь позивача .

Що стосується вимог позивача про стягнення компенсації за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку позивача з дня його звільнення по день фактичного розрахунку, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Встановлено, що, звільнення позивача було проведено 27 травня 2019 року, тому про порушення свого права на отримання належних сум при звільненні позивачу стало відомо на наступний день після звільнення. До суду з даним позовом позивач звернувся 20 серпня 2019 року, тобто з дотриманням встановленого 3 - місячного строку звернення до суду з вимогами про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України не проведення розрахунку із працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП (п. 25 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.99 р.). Повний розрахунок із звільненим працівником проводиться не на вимогу цього працівника, а є обов`язком роботодавця та не може залежати від певної дії звільненої особи (особистого звернення, пред`явлення вимоги).

Однак суд керується також правовою позицією Верховного суду України у цивільній справі №6-259цс17 від 13.03.2017 р., згідно якої за змістом п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у разі часткового задоволення позовних вимог працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає розмір такого відшкодування з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Тобто застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду.

У справі, яка розглядається суд враховує, що позивача було звільнено за згодою сторін, враховує отриманий ним заробіток, згідно розрахункових листів, тому, застосовуючи принцип співмірності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача 2000 грн. за час затримки розрахунку при звільненні.

У задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не вказано та не обґрунтовано в чому полягає заподіяна йому моральна шкода, з яких критеріїв він виходив, визначаючи суму такої шкоди.

За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, ст.ст. 47, 83,116,117, 233 Кодексу законів про працю України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» в користь ОСОБА_1 56905 грн. 18 коп. не виплаченої при звільненні заробітної плати та 2000 грн. за час затримки розрахунку при звільненні, а всього стягнути 58 905 грн. 18 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» в користь держави судовий збір в сумі 1921 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення в частині стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський