Справа № 489/4699/19
Провадження №2-о/489/125/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Середою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, зацікавлена особа - Інгульський районний відділ в місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року по сьогоднішній день, оскільки встановлення цього факту необхідно йому для отримання паспорту громадянина України. Зазначає, що з часу його народження та по сьогоднішній день він завжди проживав на території України за адресою: АДРЕСА_1 , навчався в спеціальній загальноосвітній школі інтернат № 3. Крім того, він звертався до компетентних органів з заявою щодо документування паспортом громадянина України, проте, йому було відмовлено. Більш того, факт постійного проживання з дитинства підтверджується медичною карткою.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На заявлених вимогах наполягає, просить заяву задовольнити в повному обсязі.

Від Інгульського районного відділ в місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області надійшли пояснення по справі.

Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14 травня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в Україні, Миколаївській області , м. Миколаїв, про що 28 вересня 1988 року складено відповідний актовий запис № 4802. Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно медичної картки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебував на обліку в медичному закладі з 08.07.1994 року по 24.01.1995 року.

Відповідно до виписки із медичної картки № 2334/560 Другої міської дитячої лікарні, ОСОБА_1 , 1988 року народження, перебував на стаціонарному лікуванні з 03 червня 2000 року по 21 червня 2000 року.

ОСОБА_1 в 2005 році закінчив 9 класів спеціальної загальноосвітньої школи, що підтверджується свідоцтвом про закінчення спеціальної загальноосвітньої школи серії СШ № 011012 та додатком до свідоцтва серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чайка" від 31.08.2019 року за вих. № 050, ОСОБА_1 дійсно проживав з матір`ю ОСОБА_3 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 12.06.1985 року по 18.07.1995 року.

Відповідно до довідки Інгульського РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області від 06.06.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Інгульського РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області з заявою з приводу втрати паспорта. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.8).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 28.08.2019 року, вбачається, що вказані свідки підтверджують факт проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 станом на 1991 рік.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України», і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах».

Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів.

Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючі наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, зацікавлена особа - Інгульський районний відділ в місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року по сьогоднішній день.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Інгульський районний відділ в місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. 12 Продольна, 42-а.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «11» грудня 2018 року.