Справа № 593/974/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/926/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.
при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 18 грудня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:
01.08.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04 вересня 2007 року станом на 30 червня 2016 року в розмірі 25016,42 грн. та понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04 вересня 2007 року, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 11000,0 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому станом на 30 червня 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 25016,42 гривень, з яких 10943,75 гривень - заборгованість за кредитом; 12205,22 гривень -заборгованість за процентами; 200,0 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500,0 гривень - штраф (фіксована частина); 1167,45 гривень - штраф (процентна складова).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договірним зобов`язанням в розмірі 14492,19 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто дві грн. дев`ятнадцять коп.). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду в частині задоволених позовних оскаржив ОСОБА_1 .
Вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач не пропустив строк позовної давності при зверненні до суду не відповідає положенням ст.ст. 256, 257 ЦК України та матеріалам справи і ґрунтується лише на позиції банку. Доводи позивача, які було враховані судом при вирішенні даного спору, щодо того, що за кредитним договором від 04.09.2007 року він отримав шість кредитних карток зі строком дії до квітня 2017 року не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки докази переоформлення ним кредитної картки на зазначений позивачем термін в матеріалах справи відсутні. Під час проходження ним військової служби в період з 17.08.2015 року по 27.10.2016 року фінансовим відділом військової частини дійсно на його ім`я була оформлена зарплатна картка в установі банку позивача. Однак, видача зазначеної картки не свідчить про переоформлення раніше виданої кредитної картки. Банк самовільно, без погодження з ним, перерахував кошти на погашення кредиту та відсотків із його зарплатної картки, що підтверджено відповідними розрахунками. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що йому було надано кредит у розмірі 11 000 грн. оскільки на підставі заяви від 04.09.2007 року йому було визначено кредитний ліміт у сумі 3 380 грн. Судом не враховано, що заборгованість за кредитним договором позивачем розраховано без врахування пільг, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зокрема, не враховано, що в період з 08 січня 2015 року по 19 лютого 2015 року він перебував в зоні АТО в складі Окремого Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор», а відтак не підлягають нарахуванню відсотки за користування кредитними коштами за період проходження ним військової служби по мобілізації, перебування в зоні АТО, а також після мобілізації.

Просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «Приватбанк» проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1,ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

В свою чергу, військовим формуванням, згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», є створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій у справі № 127/13998/17, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Тобто, проценти та штрафні санкції не нараховуються військовослужбовцям, резервістам та військовозобов`язаним під час проходження останніми служби на час особливого періоду саме у військових формуваннях, а не на час перебування у складі добровольчих батальйонів, оскільки перебування у складі таких батальйонів не може заміняти собою мобілізації.

Встановлено, що 04.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту б/н згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 3380 грн. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою ОСОБА_2 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідкою про умови кредитування з використання м кредитки «Універсальна», 30 днів Пільгового періоду».

В подальшому, позичальнику було збільшено кредитний ліміт до 11000 грн, з чим він погодився, використовуючи кредитні кошти понад ліміт, визначений при укладенні кредитного договору, що становив 3380 грн., та здійснював погашення заборгованості за кредитом зі збільшеним лімітом.

Згідно розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язання по поверненню кредиту ОСОБА_1 належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, станом на 30.06.2016 року, заборгованість останнього за кредитним договором б/н від 04.09.2007 року становить 25016,42 грн., з яких 10 943,75 грн. заборгованість за кредитом, 12205,22 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 200 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 11 67,45 грн. штраф (процентна складова).

Згідно довідки Громадської організації «Правий сектор» від 18.02.2015 року № 827 (а.с.57) в період з 08.01.2015р. по 19.02.2015р. ОСОБА_1 перебував в складі 5-го Окремого Батальйону Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор».

Згідно довідки в/ч польова пошта НОМЕР_1 від 26.10.2016р., у період з 17.08.2015р. по 27.10.2016р. відповідач, який є молодшим лейтенантом, перебував на військовій службі у в/ч польова пошта НОМЕР_1 та перебував в складі сил та загонів антитерористичної операції в Донецькій та Луганських областях.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2007 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_1 (а.с.7) Згідно зазначеної заяви сторони домовилися, що кредит надано за базовою ставкою 3 % в місяць. Збільшення в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитом даною заявою не передбачено.
Задовольняючи частково позовні вимоги Банку та сятягуюючи з відповідача в користь позивача 14492,92 грн заборгованості за кредитним договором б/н від 04.09.2007 року, районний суд виходив з того, що заборгованість відповідача станом на 31.07.2015 р. (початок проходження військової служби) становила 25328,92 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 10449,77 грн, за відсотками 14879,15 грн. А з врахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості на суму 10836,73 коп., борг позивача становить 14492,92 грн. Крім того, районний суд виходив з того, що заборгованість по відсотках за період 17.08.2015 року по 27.10.2016 року не підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки у зазначений період відповідача перебував на військовій службі у в/ч польова пошта НОМЕР_1 у складі сил та загонів антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, тобто проходив службу безпосередньо у військових формуваннях та його діяльність була пов`язана із захистом державного суверенітету України.

Однак, з таким висновком суду колегія погоджується не повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять доказів того, що підписана ОСОБА_1 заява від 04.09.2007 року підтверджує факт його ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку, зокрема з тими умовами, що стосуються права банку на підвищення відсоткової ставки за кредитом в односторонньому порядку.
Враховуючи, що умови кредитного договору сторонами обумовлено у заяві від 04.09.2007 року (а.с.7), розрахунок заборгованості по відсотках за кредитним договором б/н від 04.09.2007 року, слід розраховувати з врахуванням лише тих умов, які передбачені заявою, тобто за період до 31.03.2015 року, а саме до зміни банком в односторонньому порядку відсоткової ставки за договором, що станом на 31.03.2015 року становить 7967, 11 грн.

З врахуванням наведеного, заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 04.09.2007 рокустаном на 30 червня 2016 року становить 18416,88 грн, з яких: 10449,77 грн - тіло кредиту; 7967, 11 грн - відсотки за договором. Крім того, зазначена сума підлягає зменшенню на сплачену відповідачем в погашення кредиту суму 10836,73 коп.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30 червня 2016 року становить (10449,77 грн - тіло кредиту + 7967, 11 грн - відсотки) - 10836,73 грн (сплачена в погашення заборгованості сума) = 10838,88 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

З наведених мотивів, рішення суду в частині суми заборгованості слід змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 10838,88 грн. заборгованоісті за кредитним договором б/н від 04.09.2007 року станом на 30 червня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги в частині недоведеності банком отримання відповідачем кредитних карток для обслуговування кредитного рахунку на увагу не заслуговують, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи. Зокрема, як вбачається з роздруківки заборгованості по кредитному договору б/н від 04.09.2007 року, протягом спірного періоду відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття готівки, оплати товарів та здійснював погашення заборгованості за таким, що без наявності кредитної картки є неможливим.
Безпідставними також є доводи апелянта щодо безпідставного нарахування позивачем відсотків за договором за період його перебування в складі 5-го Окремого Батальйону Добровольчого Українського корпусу «Правий сектор» з 08.01.2015 р. по 19.02.2015 р., оскільки положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» застосовуються лише до військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних під час проходження ними служби під час особливого періоду саме у військових формуваннях, а не на час перебування у складі добровольчих батальйонів.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 18 грудня 2018 року в частині розміру заборгованості за кредитним договором б/н від 04.09.2007 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.09.2007 року в розмірі 10838,88 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09.12.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.