23.08.2019 Єдиний унікальний номер 205/6834/18
23 серпня 2019 рокум. ДніпроСправа № 205/6834/18
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/5 частину квартири за набувальною давністю -,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 . Позовна заява мотивована тим, що вказана частина квартири належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого НОМЕР_1 ДМЗ ім. Петровського 04.03.1999р. ОСОБА_2 більше ніж 10 років не користується спірною квартирою, власних речей в ній не має, місцезнаходження її невідоме.
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 04.03.1999р. ОАО ДМЗ ім. Петровського, квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.31).
ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає більш ніж 10 років, власний речей у ній не має, тягар по утриманню майна позивач несе сам, а відтак на його думку він на підставі ст.344 ЦК України має право на її частину у спірному майні на підставі набувальної давності.
Вищевказані обставини також підтверджуються показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були надані у судовому засіданні.
Згідно з ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).
Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.
Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.
Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Таким чином, враховуючи, що позивач обізнаний відносно власника 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , які є предметом спору та на які він просить визнати право власності за набувальною давністю, суд доходить висновку про достатність правих підстав для відмови у задоволенні позову.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати відповідно до ст.144 ЦПК України покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 ЦПК України, ст.344 ЦК України суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю-відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається потягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 02.09.2019р.
СуддяН.Г. Остапенко