Справа № 135/1691/18
Провадження № 2/135/69/19
РІШЕННЯ

іменем України

16.07.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючої судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4000 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

На обгрунтування позову посилалась на те, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач ОСОБА_2 має фінансово стабільний стан, зареєстрований як фізична особа- підприємець з 2004 року, здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі, надає послуги з мобільного харчування та провадить діяльність ресторанів. Інших утриманців у відповідача не має.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень. Вказав, що він є фізичною особою-підприємцем, має нерегулярний, мінливий дохід. Щомісячно він перераховує на рахунок позивача суму коштів в розмірі 1500 грн до 2000 грн, що і підтверджує фіскальними чеками за останні шість місяців. Постійно бере участь в утриманні дочки ОСОБА_3 Він надає позивачу матеріальну допомогу в розмірі більшому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» (на дитину віком від 6 до 18 років складає 1013,50 грн). Таким чином, він надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі, що в два рази перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів. Бажає і надалі добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 4000 грн вважає не обґрунтованими, тому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бодачевський Р.В. подав до суду заяву, в якій зменшив позовні вимоги позивача та просив стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 2500 грн, щомісячно і до повноліття дитини, розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зміненні позовні вимоги визнає та погоджується сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2500 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Під час перебування у шлюбі у сторін даного цивільно правового спору народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 з сім`єю не проживає, дитина проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні, що вбачається із позовної заяви (а.с.1, 2).

У позивача ОСОБА_1 є непрацездатні батьки ОСОБА_6 , 1943 року народження та ОСОБА_7 , 1947 року народження, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_2 має право власності на квартиру, загальною площею 37 кв.м; житловий будинок, площею 56 кв.м; орендує земельну ділянку, площею 328 кв.м, що вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №154042186 від 28.01.2019, актуальної інформації про об`єкт майна №06, відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.25-27).

Також, відповідач ОСОБА_2 є власником транспортних засобів: «Mercedes-Benz C180» 2004 року випуску та «Volkswagen Passat 1.9D» 2000 року випуску, що вбачається із наданої на адвокатський запит інформації Регіональним сервісним центром у Вінницькій області 0542 від 20.06.2019.

Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дітей судом не встановлено.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1ст.181 СК України).

За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами ч.1ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ч. 1, 2, 3 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, визнання ним позовних вимог у повному обсязі і приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дитини, але при цьому доглядає дитину на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому розмір аліментів у розмірі 2500 грн, щомісячно забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

За таких обставин суд приходить до висновку, що право неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на матеріальне утримання з боку батька ОСОБА_2 порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768,40 грн.

В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 279 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства", ст. ст. 80, 84, 150,180-184,191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 06.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Рішення складено та підписано суддею 16.07.2019.

Суддя