Справа № 346/38/19
Провадження № 2/346/745/19
09 жовтня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі:головуючого судді Потятинника Ю.Р.,
з участю секретаря Васильчук Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Коломийської РДА про позбавлення батьківських прав,-
Позивач звернулася з даним позовом до суду, який мотивує тим, що 08 листопада 2005 між нею ОСОБА_2 та відповідачем виконкомом Старогвіздецької сільської ради Коломийського району за актовим записом № 11 було зареєстровано шлюб. При спільному проживанні у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В подальшому, у зв`язку з виникненням між ними суперечок та непорозуміння вона звернулась до Коломийського міськрайонного суду з позовом про розірвання даного шлюбу. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 грудня 2009 р. в справі № 2-1995 /2009 р. позов задоволено, розірвано шлюб між нею та ОСОБА_2 , визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з нею.
Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 12 травня 2006 р., копією рішення Коломийського міськрайонного суду в справі № 2-1995 2009 р. від 16 грудня 2009 р., копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 01 листопада 2016 р.
У всіх зазначених документах вказано набуте нею під час укладення шлюбу прізвище " ОСОБА_2 ". На даний момент, у зв`язку з укладенням нового шлюбу, вона змінила його на "ОСОБА_2".
17 серпня 2016 р. вона звернулась до Коломийського міськрайонного суду з позовом про позбавлення батьківських прав, який мотивувала тим, що ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не дбає про її фізичний і духовний розвиток. Даний позов було задоволено рішенням Коломийського міськрайонного суду в справі № 346/4486/16-ц від 16 вересня 2016 р.
Однак, 07 листопада 2016р. за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на вищенаведене рішення воно було скасовано з підстав недостатньої обґрунтованості висновку Комісії з питань захисту прав дитини Коломийської РДА від 16 вересня 2016 р. та винесено нове рішення котрим в задоволенні її позову відмовлено. Рішення апеляційної інстанції набуло законної сили та не було скасовано.
За час, що минув з моменту розгляду справи апеляційною інстанцією ОСОБА_2 жодним чином не змінив свого ставлення до батьківських обов`язків стосовно малолітньої ОСОБА_3 Відповідач ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, що виявилось в тому, що він не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє ініціативи в такому спілкуванні, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі.
Доказами ухилення від батьківських обов`язків є характеристика № 188 від 24 вересня 2018 р., видана Гвіздецькою ЗОШ І-ІІІ ступенів 2018 р., котра підтверджує, що навчанням ОСОБА_3 займається тільки позивач. Батько дитини жодного разу не відвідав школу чи шкільні заходи за участю дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України - батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.
Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30. 03. 2007 року наголосив, що «… ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Вищенаведене свідчить, що ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків носить системний та постійний характер. ОСОБА_2 свідомо ухиляється від спілкування з донькою, не цікавиться станом її здоров`я та розвитку, причому робить це без будь-якої поважної причини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.
На підставі вищенаведеного позивач, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_3 (РНО КПП НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду справи судовими повістками, зокрема через оголошення на вебсайті Коломийського міськрайонного суду, про причини неявки не повідомив, поважних причин його неявки не встановлено, відзиву на позов не подав, а тому суд вважає, що справу слід розглядати заочно у відсутності відповідача.
Представник третьої особи - служба у справах дітей Коломийської РДА в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Вивчивши матеріали справи, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, а саме: копії паспорта та картки платника податків позивача; копії свідоцтва про народження та картки платника податків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 грудня 2009 року яким шлюб між сторонами по даній справі розірвано та залишено неповнолітню дитину ОСОБА_3 проживати з матір`ю; копію свідоцтва про розірвання шлюбу сторін по справі; копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року про позбавлення батьківських прав відповідача по даній справі; копію рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016 року, яким було скасовано рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року; характеристику Гвіздецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів на ОСОБА_3 з якого вбачається, що виховання учениці займаються мама, бабуся та дідусь. З 2012 р. батько ОСОБА_5 не бере участі в навчанні та вихованні дитини: не відвідує школу, не відвідує шкільні заходи за участю дитини; довідку про склад сім`ї позивача; розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_2 наданий ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції, згідно якого станом на 04.01.2019 року заборгованість становить 22 258 грн. ; заяву дитини ОСОБА_3 , яка не заперечила щодо задоволення позову, висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, - суд, дійшов до висновку, що в судовому засіданні не спростовано доводи позивача і встановлено ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що у відповідності до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.
У відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абз. 2 п. 16 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
На підставі викладеного та керуючись ст. 164-166 Сімейного кодексу України, ст. 247 ч.2, 259, 263-273 ЦПК України, -
Позов задоволити. Позбавити ОСОБА_2 , 1987 року народження, жителя АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Малий Гвіздець, Коломийського району, Івано-Франківської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом 30 днів з дня його складення.
На рішення може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з часу складення рішення, через Коломийський міськрайонний суд.
Суддя Потятинник Ю. Р.