Справа № 645/410/19
Провадження № 2/645/848/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мартинової О.М.,

секретар судових засідань Ляхова І.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 грудня 2007 року Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, актовий запис № 56 та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача в розмірі 2500 грн. та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивач у розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Питання про розірвання шлюбу виникло в родині в зв`язку з тим, що у подружжя відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Сторони проживають окремо понад п`ять: з серпня 2014 року. Взаємні стосунки як подружжя фактично і остаточно припинились. Неодноразово намагались поновити нормальні відносини, але це не мало успіху. Вказує, на те що втратила почуття кохання до чоловіка. Поновлення та збереження сім`ї не вбачається можливим. Вважає, що шлюб існує формально і подальше його збереження суперечить її інтересам, інтересам дітей та соціально моральним нормам.

Разом з тим вказує на те, що від даного шлюбу є спільні діти, що були народжені за час шлюбу, які проживають разом з позивачем та находяться на її утримані. Відповідач у виховані дітей участі не приймає, добровільно матеріальну допомогу не надає. Зазначає, що для потреб відповідно до віку дітей та їх повноцінного розвитку необхідні відповідні матеріальні витрати, які включають в себе: придбання продуктів харчування, одягу, меблів та засобів особистої гігієни та інше. Відповідач - батько дітей, є працездатний, забезпечений житлом, інших дітей та осіб які б перебували на його утриманні він не має, має можливість надавати допомогу. Оскільки між сторонами добровільно не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей позивач просить стягнути на утримання їх спільних з відповідачем дітей аліменти у розмірі 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитини повноліття.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2019 року призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач, не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Проте, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилися, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та вказав, щодо вимог про розірвання шлюбу не заперечує, час на примирення не потрібен, при цьому вказав, що вимоги про стягнення аліментів визнає в розмірі 2000 грн.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2007 року Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, актовий запис № 56 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 22 грудня 2007 року).

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 22 вересня 2008 року) та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 15 вересня 2010 року). Батьками дітей відповідно до свідоцтв про народження записані сторони по справі, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя.

При цьому, статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

У ході судового розгляду встановлено, що сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство та відсутній сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, бо це суперечить її інтересам, інтересам дітей та соціально моральним нормам. Відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, вважає необхідним позовні вимоги в частині розірвання шлюбу задовольнити та шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливе.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання, про відновлення дошлюбного прізвища - « ОСОБА_5 ».

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

У судовому засіданні встановлено, що сторони на день звернення позивача до суду проживають окремо, при цьому діти проживають з позивачем. Крім того, відповідач допомогу на утримання дітей не надає.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Згідно з роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Харківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області № 29 від 14.01.2019 року, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстрована, але постійно мешкає в АДРЕСА_1 разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З матеріалів справи вбачається, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, проти чого не заперечував відповідач.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ч. 2ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї

Суду надано позивачем довідку № 52 від 28.01.2019 року, про те що вона дійсно працює у Ликоватівському аграрному коледжі, і її заробітна плата за листопад 2018 року становить 4698,15 грн. (утримано податків 645,96 грн.).

Також судом досліджувалися надані позивачем довідки сімейного лікаря АЗПСМ - ОСОБА_6 , про те що діти ОСОБА_1 під «Д» наглядом не перебувають та здорові.

Як зазначено в позові, відповідач працездатний, інших дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має, а також останнім не спростовані зазначені відомості.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік»установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Відповідач є працездатною особою, не позбавлений можливості працювати, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу стосовно стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави,у розмірі 768,40 грн.

При зверненні до суду з позивною вимогою про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований 22 грудня 2007 року Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, актовий запис № 56.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині позивних вимог - відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місячного платежу, допустити до негайного виконання.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,судовий збір у розмірі розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 01 серпня 2019 року.

Суддя