Ухвала

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 711/8561/16-ц

провадження № 61-21318св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 09 березня 2017 року у складі колегії суддів: Фетісової Т. Л., Вініченка Б. Б., Храпка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Придніпровського

районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2014 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 800 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначав, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів діти проживали разом з відповідачем, проте починаючи з 01 травня 2016 року діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні. Відповідач виїхала за межі України та витрачає аліменти, отримані за рішенням суду, на власні потреби.

Посилаючись на наведене, позивач просив припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, стягнутих за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2014 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2016 року відкрито провадження у зазначеній цивільні справі.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2016 року позов задоволено. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягнуті рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2014 року в розмірі

800,00 грн на кожну дитину щомісячно. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що на час звернення до суду з зазначеним вище позовом, ОСОБА_2 не проживає разом з дітьми вже протягом семи місяців, діти перебувають на утриманні батька. Натомість ОСОБА_1 , з огляду на принцип обов`язковості судових рішень, зобов`язаний виконувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси

від 13 листопада 2014 року та сплачувати в примусовому порядку аліменти на користь ОСОБА_2 . Наявність відкритих виконавчих проваджень з виконання рішення суду про стягнення аліментів свідчить про порушення майнових прав та інтересів позивача, оскільки на теперішній час він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дітей.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси

від 12 жовтня 2016 року про відкриття провадження у вказаній цивільній справі представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, позов залишити без розгляду, посилаючись на те, що позовну заяву підписано представником позивача, який не вказав дані щодо свого місця проживання та засобів зв`язку.

Також, у вказаній апеляційні скарзі представник відповідача просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2016 року про відкриття провадження у справі залишено без змін. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що єдиною підставою для оскарження в апеляційному порядку ухвали про відкриття провадження є недотримання правил підсудності. Оскільки провадження у справі відкрито з дотриманням правил підсудності, що заявником не оскаржується та не спростовується, підстави для скасування ухвали про відкриття провадження відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що тимчасове перебування дітей з батьком не є визначенням їх постійного місця проживання саме з ним та не може бути підставою для припинення стягнення аліментів, які були присудженні рішенням суду на користь матері.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційної скаргою на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 09 березня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позову, справу в цій частині направити до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для припинення стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , оскільки остання протягом року проживає у Сполучених Штатах Америки (далі - США), діти перебувають на його утримані. З моменту виїзду відповідача за кордон нею були перераховані грошові кошти на утриманні дітей в сумі 5 000, грн, що становить приблизно по 357,00 грн на дитину щомісяця, тоді як з нього за рішенням суду стягується по 800 грн на одну дитину щомісяця. Вважає також помилковим висновок апеляційного суду, що діти проживають з ним тимчасово, на час навчання відповідача, оскільки довідка з коледжу, у якому навчається відповідач не може підтверджувати тимчасовий характер її відсутності.

У червні 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подав заперечення на касаційну скаргу, у якому зазначив про відсутність підстав для скасування рішення апеляційного суду, оскільки апеляційним судом правильно встановлено, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про звільнення позивача від сплати аліментів, оскільки та обставина, що діти перестали проживати разом з тим з батьків з ким вони проживали на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів та постійно проживають з тим, хто сплачує аліменти, не підтверджується належними та допустимими доказами. За домовленістю між сторонами діти проживають з матір`ю, а на час її тимчасової відсутності - з батьком. Визначення місця проживання дітей з батьком не вирішувалось в судовому порядку.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року провадження № 61-21318ск18 призначено судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Рішення апеляційного суду переглядається в частині скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову, в іншій частині рішення не оскаржується, а тому не переглядається касаційним судом (стаття 400 ЦПК України).

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 09 березня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик