РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря Буга Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з цим позовом, в якому просила ухвалити рішення про зміну способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми 1000 грн. на одну чверть від всіх його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Раніше виданий виконавчий лист - відкликати.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 29.02.2016 відповідно до рішення суду було розірвано. Під час шлюбу у них народилась спільна дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого записаний та являється відповідач. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, також на її утриманні знаходяться діти від першого шлюбу.

За станом здоров`я син ОСОБА_4 та відповідач здорові. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29.02.2016 з відповідача на її користь на утримання сина присуджені до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, на підставі даного рішення видано виконавчий лист.

Позивач зазначила, що на даний час вона працює в ФОП ОСОБА_5 на посаді офіціанта бармена, її доходи за березень серпень 2019 становили 24021, 40 грн., інших доходів вона не має, їй одній матеріально важко утримувати трьох дітей. Сина ОСОБА_4 навчається в першому класі загальноосвітньої школи. Окрім аліментів будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, з часу винесення судом рішення значно зросли потреби дитини та витрати на комунальні послуги, одяг для дитини та інші необхідні речі витрати по яких вона несе самотужки.

Наскільки їй відомо відповідач працює офіційно в ТОВ «Фора», адже аліменти на утримання дитини перераховуються їй саме з ТОВ «Фора», а тому з врахуванням викладеного вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача.

Заперечення відповідача.

Відзив на позов відповідач не подавав.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

23.09.2019 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з поштового повідомлення, яке повернулось на адресу суду позивач ОСОБА_1 отримала копію ухвали 18.10.2019 (а.с.27).

Відповідно до повідомлення відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Черкаській області та виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Черкаської області відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20,25).

Відповідачу ОСОБА_2 було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. На адресу повернувся конверт із відміткою «за даною адресою не проживає», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.29).

Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленою про розгляд справи судом.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно копій свідоцтв про народження серій НОМЕР_2 та 1 АМ № 119887 позивач ОСОБА_1 також являється матір`ю двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6,7).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29.02.2016 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).

Як вбачається з копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29.02.2016 (справа № 130/201/16-ц) з ОСОБА_2 присуджені до стягнення аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття (а.с.9). На підставі рішення суду видано виконавчий лист (а.с.10).

Згідно копії довідки виконавчого комітету Почапинецької сільської ради від 12.09.2019 № 749діти ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 проживають разом з ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні (а.с.11).

Відповідно до копії довідки Почапинецької ЗОШ 1-3 ступенів від 04.09.2019 № 63 ОСОБА_9 навчається в першому класі даної школи (а.с.12).

Згідно копії довідки про доходи від 06.09.2019 № 8 ОСОБА_1 працює в ФОП ОСОБА_5 на посаді офіціанта-бармена, її доходи за березень серпень 2019 становили 24021,40 грн. (а.с.13).

Відповідно до копії виписки по рахунку Приват 24 зараховано платіж з ТОВ «Фора» в сумі 995 грн. (рішення суду від 24.03.2016, справа № 130/201/16 - ц), дата формування виписки 13.09.2019 (а.с.14).

Мотив та оцінка кожного аргументна, наведеного учасниками справи, щодо наявності підстав чи відсутності підстав для задоволення позову. Чи були і ким порушені права, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, з 01.01.2019 дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такої висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

На аналогічні норми законодавства послалася і позивачка у своєму позові.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, за умови відсутності підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, приходить висновку про задоволення позову, адже розмір аліментів присуджений за рішенням суду від 29.02.2016 в твердій грошовій сумі, є недостатній для забезпечення належних умов життя та гармонійного розвитку дитини, з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, а саме, що на даний час відповідач офіційно працевлаштований, а тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів.

Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з фіксованої суми в розмірі 1000 грн. на дитину згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.02.2016, на одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданого на підставі рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 29.02.2016 (справа 130/201/16-ц) про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1000 грн. припинити та повернути до суду, після завершення його виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: А.М. Заярний