Справа № 185/2049/19
Провадження № 2/185/2231/19
13 серпня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шаповалової І.С.
з участю секретаря судового засідання Красуцького Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
07 березня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили винести рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначили, що вони є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , який належить їм в рівних долях на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. На теперішній час у будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 . Відповідач є чоловіком ОСОБА_2 , та проживає у Туреччині, а за адресою прописки не з`являвся з 2014 року та по теперішній час. Особистих його речей у будинку немає, та він не несе витрат по утриманню будинку, тому вони вимушені звернутися до суду.
Представник позивачів - ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача, та на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягів про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 січня 2017 року (арк.с.13,14).
Як вбачається з довідки № 3701 про реєстрацію та склад сім`ї, виданої 05 березня 2019 року КП МІРАЦ (арк.с.12), то за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Відповідач з 2011 року прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 2014 року він не проживає за цією адресою, що підтверджується Актом від 04 березня 2019 року (арк.с.11), складеним головою квартального комітету № 86.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідач не є співвласником вищезазначеного житла, не проживає за адресою реєстрації більше одного року, тому суд вважає його таким, який втратив право на користування жилим приміщенням.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: І. С. Шаповалова