Справа № 561/969/19
10 грудня 2019 року смт. Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Петровець М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду смт. Зарічне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що що з відповідачем з 08 квітня 2013 року перебуває у шлюбі, мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження дитини відповідач вказаний батьком.
На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина. Він постійного місця роботи не має, його дохід мінливий та нерегулярний, у зв`язку з цим просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, подала письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду спарви був повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав.
Згідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Згідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статі 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 41 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває її малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Серницької сільської ради зарічненського району рівненської області № 3459 від 05.11.2019 року. У свідоцтві про його народження відповідач вказаний батьком.
На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Згоди щодо участі батька дитини в її утриманні у добровільному порядку між сторонами не досягнуто.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище одержувача та платника аліментів, те, що відповідач постійного місця роботи та стабільного доходу не має. Доказів протилежного відповідачем суду не надано, тому суд пиходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі.
За наведених обставин та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 08 листопада 2019 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів.
На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 180-182, 184 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати щомісячно, починаючи з 08.11.2019 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Вичівка Зарічненського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрваона та проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 10 грудня 2019 року.

Суддя: Р. М. Снітчук