Справа №: 343/1042/18
Провадження №: 2/0343/22/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить постановити рішення яким, визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування належною їй на праві приватної власності квартирою №78 по пр. Незалежності, будинок 12 в м. Долина Івано-Франківської області.

Свої вимоги мотивує тим, що їй, ОСОБА_1, на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори 06.04.1993 року та зареєстрованого в реєстрі за №683, на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира за адресою: м. Долина, пр.Незалежності,12/78 Івано-Франківської області. Відмінність її прізвища «Зубрей» та «Федів» за договором дарування пояснюється зміною її дівочого прізвища «Федів» на «Зубрей» у звязку з реєстрацією шлюбу.

Право власності на належну їй квартиру за вказаною адресою зареєстровано за нею в Івано-Франківському ОБТІ та записано в реєстрову книгу №6 за реєстровим № 27, що підтверджується реєстровим написом в договорі дарування.

Як засвідчує довідка реєстратора територіальної громади Долинської міської ради за №8255 від 26.06.2017 року , копія будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд.12, кв. 78 пр. Незалежності в м. Долина ( розпочата 18.03.1993 року), в належній їй квартирі зареєстровані, крім неї, також її син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати -ОСОБА_4, батько -ОСОБА_5 і відповідач ОСОБА_2, колишній її чоловік, який фактично в квартирі не проживає.

На підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року, яке набрала законної сили 21.03.2017 року, шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище «Зубрей», вона не змінювала.

Відповідач по справі після розірвання шлюбу, а саме 08.06.2017 року, забрав всі свої особисті речі і виїхав з її квартири. З того часу жодного разу в квартирі він не появлявся, перестав спілкуватися з нею та сином. В квартирі відсутні будь-яке майно колишнього чоловіка, він не бере участі в утриманні квартири чи в оплаті житлово-комунальних послуг.

Факт не проживання відповідача в її квартирі за вказаною адресою безперервно без поважних причин понад один рік підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 08.06.2017 року, від 20.07.2017 року, від 23.08.2017 року, від 25.09.2017 року від 19.10.2017 року, від 07.03.2018 року, від 08.06.2018 року.

Таким чином, відповідач не проживає в її квартирі понад один рік безперервно без поважних причин і він втратив право користування її житлом.

Будь-яка домовленість між нею та відповідачем з приводу користування житловим приміщенням відсутня.

Позивачка ОСОБА_1І , в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала просила постановити рішення яким, визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування належною їй на праві приватної власності квартирою №78 по пр. Незалежності, будинок 12 в м. Долина Івано-Франківської області та стягнути з нього судові витрати.Додатково пояснила, що відповідач по справі на даний час являється для неї чужою людиною. Він не проживає в квартирі безперервно без поважних причин з 14.05.2017 року. Будь-яких перешкод в користуванні квартирою відповідачу ОСОБА_2, вона не чинила. Звернень в судові органи відповідача ОСОБА_2 з приводу усунень перешкод в користуванні житлом - немає. Формальна приписка відповідача створює для неї певні незручності, тому просить позов задоволити.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_6 (ордер а.с.76) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання на виклик не зявився, хоч про дату, час і місце розгляду справи вважається повідомленими у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с. 94). В Долинський районний суд поступила заява, в якій відповідач ОСОБА_2 вказує, що їх спір для позивачки не несе ніякої загрози. Його реєстрація ні на що не впливає. Субсидії вона не отримує. Щоб зменшити плату за вивіз сміття складається акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин депутатом, який подається до організації, яка вирішує ці питання. Він не претендує на цю квартиру, але за всі роки, які вони спільно прожили і виховували двоє дітей, всі свої кошти, уміння і сили він вкладав в свою сім?ю і в цю квартиру. Сьогодні він не хоче, щоб його виселяли примусово через суд.Він цього не заслужив. Він заслужив право виписатись самостійно.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Згідно ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Копія договору дарування від 06.04.1993р. (а.с.5-6) свідчить про те, що ОСОБА_7 на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира, житловою площею 30,3кв.м., загальною площею 50,0кв.м., за №78 в будинку №12 в м.Долина по пр.Незалежності Івано-Франківської області.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 після укладення шлюбу з ОСОБА_2, присвоєно прізвище чоловіка «Зубрей».

Згідно довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №8255, виданої Долинською міською радою 26.06.2017 р., (а.с.7 ), та копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9-11) - в зазначеній квартирі зареєстровані: позивачка ОСОБА_1, ОСОБА_2, - чоловік; ОСОБА_3, - син; ОСОБА_4, - мати; ОСОБА_5, - батько.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року в справі №343/262/17 - шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 10 липня 1997 року Відділом РАГС Долинської РДА Івано-Франківської області, актовий запис № 114 - розірвано .

Неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір'ю, позивачкою по справі, ОСОБА_1 (а.с.8).

Копії актів обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від: 08.06.2017 року (а.с.12), 20.07.2017 року (а.с.13), 23.08.2017 року (а.с.14), 25.09.2017 року (а.с.15), 19.10.2017 року (а.с.16), 07.03.2018 року (а.с.17), 08.06.2018 року (а.с.18) та від 03.01.2019 року (а.с.86) свідчить про те, що ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, за вказаною адресою фактично не проживає з червня 2017 року .

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснила, що добре знають позивачку по справі, оскільки вона являється їх сусідкою та подружкою відповідно. Також вони знають колишнього чоловіка - відповідача по справі ОСОБА_2 Вона часто заходять в гості до ОСОБА_1 Відповідач по справі не проживає в квартирі, яка належить позивачці більше півтора року. В квартирі відсутні його речі. Також вони були присутні при складанні акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин та підписали його.

Свідок ОСОБА_10, яка допитана в судовому засіданні по клопотанню відповідача, суду пояснила, що вона 1-2 рази на тиждень буває у позивачки в квартирі, яка розташована в м.Долина по просп.Незалежності 12/78. Відповідача по справі ОСОБА_2 в квартирі вона не бачила з 2017 року, також не бачила там його речей.

Допитаний по клопотанню відповідача свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що йому відпомо, що ОСОБА_2 проживав з дружиною по просп.Незалежності в м.Долина. Номер будинку та номер квартирики він не пам"ятає. В квартирі сторін по справі він був один раз в 2015-2016 роках. Після цього він більше в квартирі не був.

Отже, судом встановлено, що позивачка є єдиним власником майна квартири розташованої за адресою: м.Долина пр-т.Незалежності,12/78, і в силу ст.391 ЦК України, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач ОСОБА_2, не є власником майна, тому і використовувати його для проживання законних підстав не має.

Згідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, згідно ст.391 ЦК України,- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Отже, позивач на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом визнання особи такою, що втратили право користування.

Відповідач не бажає добровільно зніматись з реєстраційного обліку квартири, що створює для позивача незручності у реалізації права власності та користуванні квартирою.

Посилань відповідача на те, що він за всі роки, які вони спільно прожили, вкладав кошти і свої вміння в цю квартиру, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст.156 ЖК Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачці на праві власності , порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі, яка розташована за адресою: м.Долина пр.Незалежності,12/78 Івано-Франківської області більше одного року без поважних причин, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, а його реєстрація у квартирі перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, так як вона не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд тільки через те, що за реєстрацією у належній їй квартирі значаться відповідач. Дана обставина відповідачем не спростована, доказів поважності не проживання в квартирі чи наявності іншої домовленості між ним і власником квартири, відповідачем не представлено, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування даною квартирою.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована в м.Долина по пр.Незалежності,12/78 Івано-Франківської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки, ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору та 800 грн.витрат за надання правової допомоги адвокатом згідно квитанцій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду , через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, 15.07.1978р.н., ІПН НОМЕР_1, жителька м.Долина пр.Незалежності,12/78 Івано-Франківської області, 77500 .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області 25.10.1996 року, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, 77500.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш

Повний текс рішення виготовлено 12.03.2019р.