КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/5042/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Коренюк А.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку зворотної вимоги (регресу), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку зворотної вимоги (регресу).

Посилається на те, що 26 листопада 2014 року о 08 год. 45 хв. на перехресті вул. Дарницьке шосе та вул. Сортувальна в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був застрахований в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АС/9066974 від 09.04.2014 року, чинний на час ДТП, з терміном дії з 10 квітня 2014 року до 09 квітня 2015 року) із встановленим лімітом відшкодування - 50 000 грн. 00 коп. з «нульовою» франшизою, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_5 Внаслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_3 . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого відповідачем транспортному засобу внаслідок ДТП, належного ОСОБА_5 автомобілю, проведено судову автотоварознавчу експертизу від 05 грудня 2016 року, відповідно до висновку якої вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 26 листопада 2014 року становить 21 073 грн. 28 коп., а станом на 05 грудня 2016 року - 31 752 грн. 63 коп. 25 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 згідно довіреності від 22 листопада 2010 року в інтересах ОСОБА_5 було укладеного угоду про відшкодування шкоди, завданої автомобілю «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, що сталася 26 листопада 2014 року, з метою його ремонту у розмірі 37 410 грн. 00 коп., згідно з якою ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_6 цю суму. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 року за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про стягнення 37 410 грн. 00 коп. стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 21 073 грн. 28 коп. - визначену суму страхового відшкодування згідно проведеної судово - автотоварознавчої експертизи, як вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 26 листопада 2014 року становить 21 073 грн. 28 коп. Вважає, що різниця між фактичними витратами на відновлення автомобіля - 37 410 грн. 00 коп. й стягнутим страховим відшкодуванням - 21 073 грн. 28 коп., а саме - 16 336 грн. 72 коп. має в порядку ст.1194 ЦК України бути стягнута з відповідача, як винуватця ДТП.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку зворотної вимоги (регресу) - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку регресу в розмірі 16 336 грн. 00 коп., а також судові витрати.

Посилається на те, що суд не врахував реальну вартість ремонту автомобіля - 37 410 грн. 00 коп. Шкода потерпілій особі в ДТП внаслідок винної поведінки ОСОБА_3 була відшкодована ОСОБА_1 , а тому на підставі ст.1191 ЦК України в неї виникло право зворотної вимоги до відповідача. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 року з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» стягнуто на користь ОСОБА_1 21 073 грн. 28 коп., різниця між фактичним розміром шкоди та стягнутою із страхової компанії виплатою має бути відшкодована ОСОБА_3 .

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Посилається на те, що відповідно до угоди від 25 серпня 2015 року у разі наявності відповідного полісу позивач має право зворотної вимоги до страхової компанії, в якій винна особа застрахувала свою цивільну відповідальність. І тільки у разі відсутності відповідного полісу - до винної особи (відповідача). На момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_3 як власника наземного транспортного засобу - автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» згідно з полісом від 09.04.2014 року. Позивач вже реалізував своє право зворотної вимоги до страхової компанії, в якій винна особа застрахувала свою цивільно - правову відповідальність, отримавши в якості страхового відшкодування 21 073 грн. 28 коп. згідно рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про стягнення 37 410 грн. 00 коп. При розгляді вказаної справи судом вірно застосовано норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Надана позивачем в обгрунтування заявлених позовних вимог угода про відшкодування шкоди від 25 серпня 2015 року, не має жодного відношення до ДТП, що сталася з вини відповіда. Крім того, в Рахунку - фактурі № К-00000248 від 25.08.2015 року та в Акті № К-00000126 здачі - приймання робіт (надання послуг) від 15.09.2015 року відображені роботи та матеріали, які не мають жодного відношення до ліквідації шкоди, завданої відповідачем внаслідок ДТП.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 16 336 грн. 72 коп.

Посилається на те, що на підставі угоди укладеної 25 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 згідно довіреності від 22 листопада 2010 року в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_1 перейшло право зворотної вимоги (регресу) щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП, що сталася 26.11.2014 року. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 року стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 21 073 грн. 28 коп., тому відповідач ОСОБА_3 , як винна в ДТП особа, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та стягнутою сумою з страхової компанії у розмірі 16 336 грн. 72 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АС/9066974 від 09 квітня 2014 року, чинний на час ДТП, з терміном дії з 10 квітня 2014 року до 09 квітня 2015 року) із встановленим лімітом відшкодування - 50 000 грн. 00 коп. з «нульовою» франшизою. Згідно висновку проведеної судово- автотоварознавчої експертизи від 05 грудня 2016 року, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 26 листопада 2014 року становить 21 073 грн. 28 коп., а станом на 05 грудня 2016 року - 31 752 грн. 63 коп.Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 року стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 21 073 грн. 28 коп. - визначену суму страхового відшкодування згідно проведеної судово - автотоварознавчої експертизи, як вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 26 листопада 2014 року. Визначена сума не виходить за межі ліміту страхування, а тому підстави для стягнення різниці між фактичними витратами на відновлення автомобіля - 37 410 грн. 00 коп. і стягнутим страховим відшкодуванням - 21 073 грн. 28 коп., а саме - 16 336 грн. 72 коп. в порядку ст.1194 ЦК України відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 26 листопада 2014 року о 08 год. 45 хв. на перехресті вул. Дарницьке шосе та вул. Сортувальна в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був застрахований в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АС/9066974 від 09.04.2014 року, чинний на час ДТП, з терміном дії з 10 квітня 2014 року до 09 квітня 2015 року) із встановленим лімітом відшкодування - 50 000 грн. 00 коп. з «нульовою» франшизою, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_5 (а.с.7, 8).

Внаслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.5).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 рокувстановлено, що з метою визначення розміру збитку, завданого відповідачем транспортному засобу внаслідок ДТП, належного ОСОБА_5 проведено судову автотоварознавчу експертизу від 05 грудня 2016 року, відповідно до висновку якої вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 26 листопада 2014 року становить 21 073 грн. 28 коп., а станом на 05 грудня 2016 року - 31 752 грн. 63 коп. (а.с.16-18).

25 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 згідно довіреності від 22 листопада 2010 року в інтересах ОСОБА_5 було укладено угоду про відшкодування шкоди, завданої автомобілю «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталася 26 листопада 2014 року, з метою його ремонту у розмірі 37 410 грн. 00 коп., згідно з якою ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_6 цю суму (а.с.12).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про стягнення 37 410 грн. 00 коп. стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 21 073 грн. 28 коп. - визначену суму страхового відшкодування згідно проведеної судово - автотоварознавчої експертизи, як вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 26 листопада 2014 року - 21 073 грн. 28 коп. (а.с. 16-18).

Позивач вважає, що різниця між фактичними витратами на відновлення автомобіля - 37 410 грн. 00 коп. й стягнутим страховим відшкодуванням - 21 073 грн. 28 коп., а саме - 16 336 грн. 72 коп. в порядку ст.1194 ЦК України має бути стягнута з відповідача, як винуватця ДТП.

Відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АС/9066974 від 09 квітня 2014 року, чинний на час ДТП, з терміном дії з 10 квітня 2014 року до 09 квітня 2015 року) із встановленим лімітом відшкодування - 50 000 грн. 00 коп. з «нульовою» франшизою. Згідно висновку проведеної судово - автотоварознавчої експертизи від 05 грудня 2016 року вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 26 листопада 2014 року становить 21 073 грн. 28 коп., а станом на 05 грудня 2016 року - 31 752 грн. 63 коп.

Відмовляючи в позові суд виходив з того, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 року стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 21 073 грн. 28 коп. - визначену суму страхового відшкодування згідно проведеної судово - автотоварознавчої експертизи, як вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 26 листопада 2014 року та визначена сума не виходить за межі ліміту страхування, а тому підстави для стягнення різниці між фактичними витратами на відновлення автомобіля - 37 410 грн. 00 коп. і стягнутим страховим відшкодуванням - 21 073 грн. 28 коп., а саме - 16 336 грн. 72 коп. в порядку ст.1194 ЦК України відсутні.

ОСОБА_7 звернулася до ОСОБА_3 з вимогою про відшкодування грошових коштів в порядку регресу.

В пункті 3 Угоди укладеної 25 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 вказано, що на підставі цієї Угоди, після підписання Акту приймання - передачі грошових коштів, до ОСОБА_1 переходить право зворотньої вимоги (регресу) до особи, яка зобов`язана відшкодувати шкоду (сплатити грошові кошти), що завдана автомобілю марки «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 26.11.2014 року, а саме до страхової компанії, в якій винна особа застрахувала свою цивільно - правову відповідальність; до винної особи; до будь - яких осіб, які мають відношення до завданої шкоди.

Згідно постанови Дарницького районного суду від 12 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП.

Рішенням Апеляційного суду м. Києві від 16.05.2017 року, яке набрало законної сили, у справі № 753/4071/16 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_4 про стягнення коштів у порядку регресу встановлено, що «шкода потерпілій особі в ДТП внаслідок винної поведінки ОСОБА_3 була відшкодована позивачем по справі, у позивача на підставі ст.1191 ЦК України виникло право зворотної вимоги до винної особи».

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку з тим, що вищевказана обставина відносно позивача ОСОБА_1 була встановлена рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 року, то дана обставина щодо наявності у ОСОБА_1 права вимоги не доказується у даній справі.

Таким чином, на підставі Угоди від 25 серпня 2015 року до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП, яка сталась 26.11.2014 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 року у справі № 753/4071/16 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_4 стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди в порядку регресу 21 073 грн. 28 коп.

Разом з тим, Апеляційним судом м. Києва у вказаному рішенні зазначено, «що з приводу різниці між фактично сплаченою позивачем ( ОСОБА_1 ) сумою (37 410 грн. 00 коп.) та даною сумою (21 073 грн. 28 коп.), позивач ( ОСОБА_1 ) має право звернутись з вимогами в порядку ст.1194 ЦК України. В даній справі позивач вимог до винного водія не заявляла».

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до положення ст.1192 ЦК України, суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивачем ОСОБА_1 було сплачено відшкодування у розмірі 37 410 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №1293 від 28.08.2015 року, Угодою від 25.08.2018 року, Актом приймання - передачі грошових коштів від 25.08.2015 року та рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у справі №753/4071/16.

Таким чином, оскільки з ПрАТ «СК «Український стаховий стандарт» було стягнуто 21 073 грн. 28 коп., то відповідач ОСОБА_3 як винна в ДТП особа, зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, необхідну для ремонту автомобіля у розмірі 16 336 грн. 72 коп. (різниця між фактичним розміром шкоди - 37 410 грн. 00 коп. та стягнутою сумою із страхової компанії - 21 073 грн. 28 коп.)

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди в порядку регресу 16 336 грн. 72 коп.

Судові витрати належить розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України враховуючи обставини справи та зміст позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 640 грн. 00 коп. та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 960 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 у відшкодування шкоди в порядку регресу 16 336 грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 640 грн. 00 коп. та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 960 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 серпня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.