Справа № 658/305/19
(провадження № 2/658/522/19)
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 лютого 2019 року м. Каховка

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Терещенко О.Є., ознайо-мившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділян-ки,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Каховського міськрайонного суду Херсонської області з по-зовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку житло-вого будинку та 1/2 частку земельної ділянки

Позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК Украї-ни.

Згідно вимог п.4-5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позов-них вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або ін-ший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, в порушення вказаних вище вимог цивільного процесуального кодексу, в позов-ній заяві не зазначено доказів, які підтверджують факт розірвання шлюбу між сторонами, зміст позовних вимог не відповідає викладеним у позовній заяві обставинам справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, згідно із п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Із позовних вимог вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 1/2 частку на нерухоме майно (житловий будинок із господарським спорудами та земельну ділянку), тобто позивачем фактично заявлено дві самостійні вимоги, які мають майновий характер та підлягають грошовій оцінці. За правилами п.п.9, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а у позовах, які складаються із кількох самостійних вимог,- загальною сумою всіх вимог.

У позовній заяві позивачем ціна позову зазначена 478525 грн., що відповідає вартості житлового будинку зазначеної у зведеному акті, та в якості доказу про сплату судового збору додано квитанцію на суму 2437,63 грн., відповідає приписам ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", тобто позивачем оплачено судовий збір лише за вимогу майнового характеру щодо визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку із господарськими спору-дами.

В той же час позивачем у позовній заяві нічого не вказано про вартість земельної ділянки, не додано документа, що підтверджує її вартість.

Окрім іншого, позивачем не виконано вимоги п. 9, 10 ч. 3ст. 175 ЦПК України, в яких зазначено про обовязок позивача надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (від-повідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, у відповідності до вимог ч. ч. 2, 4 та 5 ст. 95 ЦПК України, докази вважа-ються поданими належним чином, якщо вони подані в оригіналі або в копії, засвідченої в порядку, встановленому чинним законодавством, із зазначенням особи, у якої наявний оригі-нал відповідного документу. При цьому учасник справи може своїм підписом засвідчити ко-пію письмового доказу лише у разі, якщо його оригінал знаходиться у такого учасника спра-ви.

Водночас до позовної заяви додані копії письмових доказів, не засвідчених жодним способом, та без вказівки на особу, в якої наявні оригінали цих документів.

В порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивачем не надано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмежен-ня, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку про необхідність застосування до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки положень ч.1 ст.185 ЦПК України, так як залишення позову без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки у разі усунення недоліків позовної заяви в строк, визначений ухвалою судді, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 175, 185, 258-261 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділян-ки.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді.

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки його позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3