Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2019 Справа №607/14725/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за відчуження цінного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя у розмірі 510 775,00 грн., як половину суми, на яку було здійснено покращення будинковолодіння, що знаходиться за адресою: вул. Крушельницької с. Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області, посилаючись на те, що 06 липня 2005 року під час перебування у шлюбі, сторонами було придбано земельну ділянку площею 0,07 га, яка розташована в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області по вул. С.Крушельницької, 14, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В подальшому позивач приймала участь у будівництві житлового будинку та надвірних будівель. 08.04.2016 р. ОСОБА_3 зареєстрував на себе право власності на вищевказане будинковолодіння. 23 червня 2016 року, скориставшись відсутністю в паспорті відмітки про шлюб, без згоди позивача, як дружини, подарував земельну ділянку та будинковолодіння своїй дочці, оформивши два договори дарування, нотаріально посвідчивши їх, чим позбавив позивача права на 1/2 частину будинковолодіння та земельної ділянки, як майна подружжя. 13 вересня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом по цивільній справі № 607/4399/16-ц прийнято рішення, згідно якого шлюб між сторонами по справі було розірвано, однак у вищевказаному рішенні суду дійшов до переконання, що земельну ділянку в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району по вул. Крушельницької, 14 та житловий будинок уже завершений будівництвом в 2006 році, було набуто відповідачем ОСОБА_3 за його особисті кошти, однак очевидним є те, що з моменту придбання майна, мало місце його покращення, в тому числі за кошти та силами позивача, оскільки остання купувала матеріали та інструменти, а тому має право на грошову компенсацію у розмірі 510 775,00 грн., як половину суми, на яку було здійснено покращення будинковолодіння.

У судове засідання позивач та її представник не зявилися, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

У звязку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено, що 12 грудня 2003 року Петриківською сільською радою Тернопільського району було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, актовий запис 23.

06 липня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0, 07 га в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району по вул.. С.Крушельницької, 14, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно змісту п. 8 Договору, продаж земельної ділянки вчинено на 10 738 гривень. Окрім цього в п. 18 Договору покупець (ОСОБА_3Н.) ствердив, що кошти, сплачені ним за земельну ділянку, є його особистими коштами, котрі не перебувають у спільній сумісній власності.

16 лютого 2006 року ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку.

31 грудня 2015 року управлінням ДАБІ у Тернопільській області зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району по вул.. С.Крушельницької, 14, загальною площею 231, 4 кв. м., гараж 24, 9 кв. м, літня кухня 20, 1 кв. м. В п. 2 Декларації зазначено, що початком будівництва є 2005 рік, завершення 2006 рік.

08.04.2016 р. право власності ОСОБА_3 на дане будинковолодіння було зареєстроване державним реєстратором в державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Крім цього, 23 червня 2016 року було вчинено два правочини: договори дарування, посвідчені нотаріально в реєстрі за №2470 та 2465, за якими ОСОБА_3 обдаровано власну доньку ОСОБА_6 спірним домоволодінням та земельною ділянкою площе 0, 07 га в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району по вул. С.Крушельницької, 14.

В обох договорах, в п. 10 і 12, дарувальник зазначив та подав заяву, що майно є його особистою власністю, оскільки на момент набуття майна, ОСОБА_3 не перебуває в зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року, вирішено розірвати шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 12 грудня 2003 року Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис 23.

Окрім цього, в даному судовому рішенні суд дійшов до переконання, що земельну ділянку в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району по вул. Крушельницької, 14 та житловий будинок уже завершений будівництвом в 2006 році, було набуто відповідачем ОСОБА_3 за його особисті кошти, однак очевидним є й те, що з моменту придбання майна, мало місце його покращення в тому числі за кошти та силами позивачки остання купувала матеріали та інструменти, що стверджується товарним чеком №05-22 від 22.01.2007 року про купівлю матеріалів для ремонту, гарантійним чеком (код замовлення 190526) про купівлю меблів віз відміткою про доставку за адресою вул. С.Крушельницької, 14 в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району, видаткова накладна на купівлю газової плити та заява про отримання кредиту на її придбання, накладна №11370 від 25 лютого 2006 року про купівлю матеріалів для ремонту з відміткою про доставку за адресою вул. С.Крушельницької, 14 в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району, а також, накладна №11410 від 27 лютого 2006 року та кредитний договір на придбання цих товарів №73/2006 від 22.02.2006 року, кредитний договір від 01.12.2006 року №29759/1/к1 на суму 16000 гривень на споживчі потреби.

Окрім цього, з наявної у справі довідки про ринкову вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудам за адресою с. Гаї Шевченківські, 14 вул. С. Крушельницької, 14 Тернопільського району, виготовленої Тернопільською ТПП, вбачається, що станом на 19 квітня 2016 року, тобто дату перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в шлюбі, вбачається, що ринкова вартість обєкта оцінювання становила 1 289 200 гривень.

А тому, з урахуванням визнаної сторонами спору суми придбання даного будинковолодіння в незавершеному стані вкупі з земельною ділянкою в липні 2005 року, з завершенням будівництва в 2006 році (без вказівки конкретної дати) 32 000 доларів США (придбання) й 21 000 доларів США (вартість робіт та матеріалів на добудову), що протягом цих років, згідно офіційного курсу НБУ, 1 долар США оцінювався стабільно 5, 05 гривень, що загалом в гривневому еквіваленті становить 267 650 гривень, за умови доведення різниці ціни спірного майна в 2005-06 роках та 2016 році, як вартості його (майна) покращення, позивач вправі претендувати на половину суми, на яку було здійснено вищезазначене покращення будинковолодіння.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року у справі № 607/4399/16-ц встановлено, що відповідач ОСОБА_3 відчужив без письмової згоди позивача спільне майно подружжя, а саме, будинковолодіння за адресою: вул. Крушельницької, 14 в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району, відповідно до довідки про ринкову вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Гаї Шевченківські, вул. С. Крушельницької, 14 Тернопільського району, виготовленої Тернопільським ТІ 111, вбачається, що станом на 19 квітня 2016 року, тобто дату перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі, що ринкова вартість обєкта оцінювання становила 1 289 200 гривень, а за період 2005-2006 років по 08.04.2016 року (дати реєстрації права власності на будинковолодіння відповідачем) відбулося покращення спірного майна, що в грошовому еквіваленті становило 32 000 доларів США (придбання) та 21 000 доларів (вартість робіт та матеріалів на добудову), що згідно офіційного курсу НБУ, 1 долар США оцінювався стабільно - 5,05 грн., що загалом становить 267 650 гривень (кошти відповідача).

Таким чином, 1 289 200,00 грн. 267 650,00 грн. = 1 021 550,00 грн.

А тому, виходячи зі змісту мотивувальної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року, позивач вправі претендувати на половину суми, на яку було здійснено вищезазначене покращення будинковолодіння.

Слід зазначити, що відповідний правовий висновок новим Верховним Судом (ВС/КЦС у справі № 755/20923/14-ц від 03.05.2018 року, з якого вбачається, що «при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного будинковолодіння він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна».

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За статтею 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

За даних обставин, враховуючи, те, що земельну ділянку в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району по вул. Крушельницької, 14 та житловий будинок уже завершений будівництвом в 2006 році, було набуто відповідачем ОСОБА_3 за його особисті кошти, однак очевидним є те, що з моменту придбання майна, мало місце його покращення, в тому числі за кошти та силами позивача, оскільки остання купувала матеріали та інструменти, суд вважає, що позивач має право на грошову компенсацію у розмірі 510 775,00 грн., як половину суми, на яку було здійснено покращення будинковолодіння, що знаходиться за адресою: вул. Крушельницької с. Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 510 775,00 грн. (пятсот десять тисяч сімсот сімдесят пять гривень 00 копійок).

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: с. Гаї Шевченківські вул. Крушельницької, 14 Тернопільського району Тернопільської області.

Повний текст рішення суду складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_7