Справа№ 359/7037/13-ц
Провадження №6/359/59/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Гомолі О.В.

за участі

державного виконавця Маркульчак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про примусове проникнення до житла боржника

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло подання головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника.

Подання вмотивоване тим, що на виконанні в Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції знаходяться виконавчі провадження №43239379 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом, починаючи з 24.02.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що боржник перешкоджає доступу до його майна, держаний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

У судовому засіданні державний виконавець підтримав подане подання та просив суд його задовольнити.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали подання суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, на підставі рішення суду Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано Виконавчий лист від 31.03.2014 року згідно якого з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 лютого 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

Постановою серії ВП №43239379 від 07.05.2018 року старшим державним виконавцем Бориспільського МВДВС ГТУЮ у Київській області Прокоповичем В.В. прийнято виконавче провадження №43239379 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/54/2014 виданого 31.03.2014 року (а.с.7).

З відповіді № від 22.11.2018 року на запит №47562830 до державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями вбачається, що платник податків з податковим номером НОМЕР_1 на органах обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.8).

З відповіді № на запит №47562831 до державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб вбачається, що інформація стосовно ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 відсутня (а.с.9).

Відповідно до відповіді № на запит №47562820 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформації по ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 не знайдено (а.с.10).

З відповіді № на запит №47562821 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи вбачається, що інформації стосовно ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 не знайдено (а.с.11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_2, ОСОБА_2 є власником Ѕ земельної ділянки площею 0,0275 га, розташованої за адресою Київська область, Бориспільський район, Вороньківська сільська рада, Ѕ земельної ділянки площею 0,1047 га, розташованої за адресою Київська область, Бориспільський район, Вороньківська сільська рада, Ѕ земельної ділянки площею 2,2534 га, розташованої за адресою Київська область, Бориспільський район, Вороньківська сільська рада (а.с.12-13).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_2 вбачається, що постановою про арешт майна боржника серія та номер 43239379 виданою 03.03.2018 року Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУ у Київській області було накладено арешт на все нерухоме майно боржника (а.с.13).

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 01.10.2018 року по 31.12.2018 рік від 11.01.2019 року №535 вбачається, що заборгованість станом на 31.12.2018 рік становить 47 170,50 гривень (а.с.15).

З акта державного виконавця ВП №43239379 від 22.11.2018 року вбачається, що державним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника с. Вороньків, вул.Радянська, 9, однак описати майно боржника не вдалося, оскільки він не впустив державного виконавця до двору та дому (а.с.16).

Відповідно до акта державного виконавця серії ВП №43232379 від 15.01.2019 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника с. Вороньків, вул.Радянська, 9, однак описати майно боржника не вдалося, оскільки боржник не допускає до належного йому майна державного виконавця. (а.с.16).

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, у тому числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення (п.4 ч.3).

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Аналогічне положення міститься і в статті 311 ЦК України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Згідно ч.1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості отримання боржником постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника. Також державним виконавцем не надано суду доказів того, що ним направлялися повідомлення боржнику про здійснення виходу до житла, а боржник був повідомлений про необхідність забезпечення доступу державному виконавцю до житла з метою його опису.

За таких обставин, суд приходить до висновку що державним виконавцем не надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним державному виконавцю у здійсненні виконавчих дій, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» , ст.ст. 77,80, 260, 261, 268, 439 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про примусове проникнення до житла боржника залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст.261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2019 року

Суддя С.С. Чирка