Справа № 944/4409/19
Провадження №2-з/944/36/19
УХВАЛА

17.09.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кондратьєвої Н.А.

з участю секретаря судових засідань - Юрчишина В.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лемехи Ростислава Ігоровича про забезпечення позову, -

встановив:

29.08.2019 року представник позивача адвокат Лемеха Р.І. подав до суду позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

10.09.2019 р. представник позивача адвокат Лемеха Р.І. подав до суду заяву про збільшення позовних вимог.

16.09.2019 р. представником позивача подана заява про забезпечення позову у даній справі про накладення арешту на майно відповідача, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Заява подається до відкриття провадження у справі.

Заява обґрунтовується тим, що позивач дала в борг відповідачу грошові кошти в сумі 10000 доларів США, що становить 250800 грн. станом на 09.09.2019 р. Відповідач борг не повернула. Після подання позовної заяви позивач дізналася, що відповідач не має намір повертати борг та відчужити належне їй майно з метою ухилення від виконання зобов`язання. Про це свідчить продаж відповідачем квартири та виставлення на сайті ОЛХ на продаж житлового будинку. Тому просить накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , оскільки після продажу вказаного будинку у відповідача буде відсутнє майно за рахунок якого можна буде виконати рішення суду в частині стягнення.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу не відкрито. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом скеровано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 Станом на 17.09.2019 р. відповідь на запит до суду не надійшла.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та надані до неї докази, суд дійшов висновку, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Судом встановлено, що стороною позивача долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 180395992 від 10.09.2019 р. Згідно вказаної довідки ОСОБА_2 належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 72,2 кв.м, яка складається з чотирьох кімнат та кухні за адресою: АДРЕСА_1 . Площа земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок становить 0,0315 га.

На підтвердження наміру ОСОБА_2 відчужити вказаний будинок долучено скріншот зі сайту оголошень ОЛХ про продаж в смт. Івано-Франково житлового будинку площею 145 кв.м., який складається з шести кімнат, 2- х коридорів, кладової та гардеробної. Площа земельної ділянки 4 соток.

Таким чином, дані зазначені в інформаційній довідці про житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не співпадають з даними, вказаними в оголошенні про продаж житлового будинку.

Таким чином, заява про забезпечення позову не містить посилання на існування конкретних обставин, якими б підтверджувалось, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; у справі також відсутні докази, котрі б свідчили про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

За таких обставин, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як відсутні докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-153,260,353,354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лемехи Ростислава Ігоровича про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Н.А.Кондратьєва