Головуючий у І інстанції Осаулов А.А.
Провадження № 22-ц/824/7446/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня2019 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Інвестал», третя особа без самостійних вимог - ТОВ «Європа Електронікс», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ПАТ "КБ "Експобанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ "Інвестал", третя особа без самостійних вимог - ТОВ «Європа Електронікс», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що станом на даний час вона є боржником за виконавчим листом №2-9508/11 від 07.11.2013 року у виконавчому провадженні №48786834 від 23.09.2015 року про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_2 за договором кредитної лінії №ФКЛ-07/08 від 04.07.2008 року на користь ПАТ «КБ «Експобанк» боргу на суму 5 278 148 грн. 33 коп.

Разом з тим, виконавчий лист №2-9508/11 від 07.11.2013 року, на думку заявника, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року було задоволено її позов та визнано недійсним договір поруки від 04.07.2008 року, підписаний від імені ОСОБА_1 , згідно умов якого вона поручилася за виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором кредитної лінії від 04.07.2008 року перед ПАТ «КБ «Експобанк». Постановою Київського апеляційного суду від 21.01.2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року залишено без змін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року по справі № 2610/24830/2012 встановлено, що ОСОБА_1 не підписувала договір поруки від 04.07.2008 року з ПАТ «КБ «Експобанк», в зв`язку із чим даний договір є недійсним з моменту його вчинення згідно вимог ч. 1 ст. 236 ЦК України, відповідно до якої нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Оскільки договір поруки від 04.07.2008 року є недійсним з моменту вчинення, у сторін договору не виникло жодних взаємних прав та обов`язків за ним.

Враховуючи те, що у заявника в зв`язку із визнанням в судовому порядку недійсним договору поруки відсутній обов`язок сплачувати ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредитної лінії №ФКЛ-07/08 від 04.07.2008 року, заявник і просила суд про задоволення її заяви, посилаючись на те, що вона неповинна виконувати жодних зобов`язань за договором кредитної лінії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 від 29.01.2019 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задоволено частково.

Визнано частково таким, що не підлягає виконанню, виданий 07.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва виконавчий лист від 11.04.2013 року у справі №2-9508/11, а саме в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" за договором кредитної лінії №ФКЛ-07/08 від 04.07.2008 року в сумі 5 278 148 грн. 33 коп. та судових витрат в розмірі 606 грн. 66 коп.

Не погоджуючись з ухвалою, представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «Експобанк» Караченцевим А.Ю. подано на неї апеляційну скаргу, в якій останній, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати. Обгрунтовуючи скаргу, посилався на те, що судом не встановлено, що за виконавчим листом, виданим 07.11.2013 року у справі №2-9508/11, зобов`язання погашені в повному обсязі, як не встановлено й того, що виконавчий лист виданий помилково, а тому законні підстави для визнання даного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Крім того, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення статті 559 ЦК України про припинення поруки у зв`язку з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, оскільки в даній справі обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

У відзиві, що надійшов від ОСОБА_1 , остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «Експобанк» апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник ОСОБА_1 в апеляційному суді проти задоволення скарги банку заперечила та просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2012 року у справі №2-9508/2011 за позовом ПАТ "КБ "Експобанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ "Інвестал", третя особа без самостійних вимог - ТОВ «Європа Електронікс», про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено позов ПАТ «КБ «Експобанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Інвестал» на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредитної лінії № ФКЛ-07/08 від 04.07.2008 року в сумі 5 278 148,33 грн. та судові витрати в розмірі 1 820 грн. (том 1, а.с.182-185).

Вказаним рішення встановлено, що 04.07.2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Експобанк», яке у зв`язку з реорганізацією та рішенням загальних зборів від 30.10.2009 року змінило назву на ПАТ «КБ «Експобанк», і ОСОБА_2 було укладено договір кредитної лінії № ФКЛ - 07/08 (том 1, а.с.57-59).

Для забезпечення виконання зобов`язаньОСОБА_2 за договором кредиту, між ВАТ «КБ«Експобанк»та ОСОБА_1 04.07.2008 року було укладено договір поруки, згідно якого остання поручилася перед банком за виконання ОСОБА_2 умовдоговору кредиту (том 1, а.с.61).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2012 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , про скасування заочного рішення від 24.09.2012 року у справі за позовом ПАТ"КБ"Експобанк"до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ "Інвестал", третя особа: ТОВ "Європа Електронікс", про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення (том1, а.с.243-244).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2012 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2012 рокупо справі за позовом ПАТ «КБ«Експобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ"Інвестал", третя особа: ТОВ "Європа Електронікс", про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення (том2,а.с.32).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.04.2013 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2012 року в частині солідарного стягнення заборгованості та судових витрат змінено та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ«КБ«Експобанк» заборгованість за договором кредитної лінії № ФКЛ-07/08 від 04.07.2008 року в сумі 5 278 148 грн. 33 коп.

Солідарно з ОСОБА_2 стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ«Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за договором кредитної лінії № ФКЛ-07/08 від 04.07.2008 року в сумі 5 278 148 грн. 33 коп.

Солідарно з ОСОБА_2 стягнути з ТОВ«Інвестал» на користь ПАТ «КБ«Експобанк» заборгованість за договором кредитної лінії № ФКЛ-07/08 від 04.07.2008 року в сумі 5 278 148 грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Інвестал» на користь ПАТ «КБ«Експобанк» судові витрати в розмірі по 606 грн. 66 коп. з кожного» (том 2, а.с.94-96).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2013 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 11.04.2013 року залишено без змін (том 2, а.с.131-132).

Разом із тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.01.2019 року, визнано недійсним договір поруки від 04.07.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПуАТ «Комерційний банк «Експобанк» (том3,а.с.7-11). Вказаним рішенням встановлено, що підпис на Договорі поруки від 04.07.2008 року від імені ОСОБА_1 виконаний не нею, а іншою особою.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

За положеннями ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Оскільки договір поруки від 04 липня 2008 року, укладений від імені ОСОБА_1 та ПуАТ «Комерційний банк «Експобанк», визнано недійсним з підстав його непідписання ОСОБА_1 , у останньої за даним договором не виникло жодних прав та обов`язків, в тому числі обов`язку відповідати перед банком за невиконання позичальником ОСОБА_2 умов договору кредитної лінії № ФКЛ - 07/08 від 04.07.2008 року в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним в межах виконавчого провадження по стягненню даної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним способом захисту прав заявника від необґрунтованого стягнення з неї грошових коштів, обов`язок сплати яких у неї перед стягувачем відсутній в зв`язку із визнанням недійсним договору поруки, є визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з неї, як боржника, коштів.

Такий спосіб захисту порушеного права заявника не суперечить положенням ст.432 ЦПК України, оскільки в даній процесуальній нормі, крім визначеного переліку випадків, зазначено, що виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, з інших причин. Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок суду про наявність у справі інших причин згідно положень ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , та часткове задоволення в зв`язку із цим заяви останньої.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги банку цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги ПАТ «КБ «Експобанк» - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий :

Судді: