Справа № 203/2647/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Казака С.Ю.,

при секретарі - Дикаленко А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого, з урахуванням на подальше уточнення позовних вимог, послалась на те, що сторони з 01 липня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 22 червня 2019 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть з жовтня 2018 року, причиною чого стали різні життєві погляди подружжя на шлюб та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, що негативно впливає на виховання неповнолітньої дитини, яка наразі проживає з позивачем. Спору про поділ спільного майна та місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Позивач вважає, що родина розпалась остаточно і не може бути відновлена.

В підготовче засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Разом з цим сторони подали до суду письмові заяви, в яких просили здійснити розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач в своїй заяві наполягала на задоволенні позову в повному обсязі і просила суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне, а відповідач не заперечував проти задоволення позову, визнавши його. При цьому визнання відповідачем позову, з огляду на його зміст, заявлені позовні вимоги та суб`єктний склад учасників розгляду справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами ст.200 ч.ч.3, 4, ст.211 ч.3, ст.206 ч.ч.1, 4, ст.247 ч.2 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а також вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В підготовчому засіданні встановлено, що 01 липня 1995 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Центральним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №277. При цьому при реєстрації шлюбу позивачем було змінено своє прізвище з дошлюбного « ОСОБА_1 » на прізвище чоловіка - « ОСОБА_1 ». Викладене підтверджується копією свідоцтва про шлюб з поміткою «повторно» від 18 липня 2019 року Серія НОМЕР_1 , а також копіями паспортів сторін (а.с.17, 18, 20-21).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась спільна дитина - дочка ОСОБА_3 , про що 18 жовтня 2005 року складено відповідний актовий запис за №410, що підтверджується копією свідоцтва про народження з поміткою «повторно» Серія НОМЕР_2 від 16 вересня 2015 року (а.с.24).

Інших спільних неповнолітніх дітей сторони не мають.

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України з огляду на визнання відповідачем позову, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з жовтня 2018 року і більше не відновлювались, подружжя з 22 червня 2019 року проживає окремо, не підтримує достатньо тісних стосунків, спільного господарства не веде, а спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка наразі проживає з позивачем, між сторонами відсутній, як і спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, різні інтереси і погляди на обов`язки подружжя в сім`ї, що негативно впливало на шлюбні відносини і виховання неповнолітньої дитини, зробивши шлюб в кінцевому рахунку неможливим. Після розірвання шлюбу спільна неповнолітня дитина сторін продовжить проживати з позивачем.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється і на підставі шлюбу.

Нормами ст.ст.24, 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання.

За змістом ст.ст.105-107, 109, 110 СК України така форма припинення шлюбу як його розірвання у випадку наявності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, небажання подружжя за обопільною згодою подати до суду заяви про розірвання шлюбу - можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

Положеннями ст.6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду, яким задоволено позов про розірвання шлюбу і яке набрало законної сили, засвідчує факт розірвання шлюбу.

У відповідності до норми ст.112 СК України з метою встановлення наявності підстав для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично вже припинені тривалий час та більше не відновлювались, сторони проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, а відповідач підтримує в цьому позивача, визнаючи позов, враховуючи інтереси кожного з подружжя та їх спільної неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивачем в тексті позову та заяви про розгляд справи за її відсутності і підтримання позовних вимог висловлено намір змінити своє теперішнє прізвище на дошлюбне, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, ст.ст.10, 294 ЦПК України прізвище позивача, змінене нею при реєстрації шлюбу з відповідачем, після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне - « ОСОБА_1 ».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, які складаються зі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 768,4 гривень (а.с.1), керуючись положеннями ст.ст.133, 141, 142, 264 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 384,2 гривень, а також повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду із даним позовом, тобто судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 6, 24, 56, 104-106, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст.4-7, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 211, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ), зареєстрований 01 липня 1995 року Центральним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №277, - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 , яке було змінено нею під час укладення шлюбу, після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ), судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ), з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при подачі до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовної заяви згідно квитанції №0.0..1 від 26 липня 2019 року, а саме повернути судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 06 вересня 2019 року.

Суддя С.Ю. Казак