КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/8260/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Мельника Я.С.

за участю секретаря: Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору недійсним та скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом, просила визнати іпотечний договір від 28 грудлня 2006 року недісним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 березня 2019 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач подала заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовувала тим, що відповідач може в будь-який момент продати квартиру, що в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Просила забезпечити позов шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження оспорюваного майна третім особам і до вступу судового рішення в законну силу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою позицію, а представник Банку Ковалевський Є.В. висловився проти задоволення апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надав доказів на підтвердження наміру відповідача здійснити відчуження майна.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

За правилами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати іпотечний договір недійсним, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки,

З березня 2019 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності АТ «Укрсоцбанк».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначала, що на даний час фактичним власником квартири є банк та у нього існує реальна можливість вільно розпорядитися нею на власний розсуд, чим може нівелюватися функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів. Крім того, можливість такого відчуження прямо випливає з умов договору іпотеки та Закону України "Про іпотеку".

Колегія суддів зазначає, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивача в разі встановлення неправомірних дій відповідачів, колегія суддів приходить до висновку про забезпечення позову шляхом встановлення АТ «Укрсоцбанк» заборони відчужувати спірну квартиру.

Вимоги заяви про забезпечення позову, в частині заборони користування є не обґрунтованими, неприпустимими і такими, що порушують законні права та інтереси власника майна, оскільки право власності на час розгляду справи зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк».

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, щодо відмови в застосуванні заходів забезпечення позову, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог ст. 376 ч.1 ЦПК України підлягає скасуванню, а заяву про застосування заходів забезпечення позову необхідно задовольнити частково, заборонивши АТ «Укрсоцбанк» відчужувати квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року про відмову у забезпеченні позову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Акціонерному товариству «Укрсоцбанк»() вчиняти будь-які дії щодо відчуження права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: