Справа №266/3917/19
Провадження№ 2/266/872/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2019 року позивач звернувся до Приморського районного суду м.Маріуполя з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

До суду 17.07.2019 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача та відповідача.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху виходячи з наступного.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір у повному обсязі.

Так, з позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати спільним майном колишнього подружжя нерухоме майно, виділивши за нею право власності на 2/3 частини всього майна, а за відповідачем відповідно право власності на 1/3 частину зазначеного майна, в тому числі на транспортний засіб «Subaru forester», 2007р., державний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб «Subaru impreza», 2007р., державний номер НОМЕР_2 , нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 Маріуполь АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 . Також позивач просить під час підготовки справи до розгляду витребувати інформацію.

Згідно ст. ст. 175, 176 ЦПК України в позовній заяві вказується ціна позову, яка визначається вартістю майна.

Також, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК, а саме: позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви не надано звіту, чи оцінки вартості майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ціна позову не обґрунтовано визначена у розмірі 76000,00грн., яка в вочевидь не відповідає дійсній вартості зазначеного у позовній заяві майна. Також не надано доказів на підтвердження права власності та вартості транспортних засобів «Subaru forester», 2007р., державний номер НОМЕР_1 та «Subaru impreza», 2007р., державний номер НОМЕР_2 .

Крім того, позивачем не викладено обґрунтування та не зазначено доказів і не вказано підстав звільнення від доказування обставин, а саме неможливості отримання інформації у порядок та спосіб що визначений діючим законодавством.

Так, позивачем не зазначено жодної обставини щодо способу отримання доказів, яким обґрунтовується заявлений нею позов, а саме: позивачем не зазначено чи зверталася вона до відповідних органів чи структур із запитами щодо встановлення повної інформації про спірні автомобілі, їх ринкову вартість, технічні характеристики, наявність відповідних договорів, які стосуються спірних автомобілів, та не зазначено про відмову відповідних органів у наданні позивачу запитуваної інформації.

Також, в порушення п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач не зазначила щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів наданих доказів.

Позивачем до позовної заяви доданий документ про сплату судового збору лише у сумі 768,40грн.

Так, відповідно ч. ч. 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий» ставка судового збору за подачу позову майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивач у позовній заяві просить вирішити питання під час підготовки справи до судового розгляду про витребування документів, що суперечить положенням ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити ( доплатити).

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних недоліків, а саме надання відомостей про вартість рухомого та нерухомого майна, відповідно до яких необхідно визначити ціну позову і надати документ, що підтверджує сплату несплаченої суми судового збору, приведення п. 5 прохальної частини позовної заяви у відповідність до положенням ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, та надання доказів на підтвердження власників спірних транспортних засобів або зазначення підстав звільнення від доказування.

На підставі викладеного і керуючись 175, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Федотова В. М.