Справа № 212/7442/15-ц
У Х В А Л А

11 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю: секретаря судового засідання Деменко А.С., за участі представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу № 212/7442/15-ц, 2/212/119/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» , -

встановив:

12 серпня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена цивільна справа, після скасування судового рішення апеляційним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 16 вересня 2016 року дана цивільна справи прийнята до провадження судді Борис О.Н. та призначена до розгляду.

Ухвалою суду від 23 лютого 2017 року клопотання представника позивача про проведення судового розгляду даної цивільної справи в режимі відео конференції задоволено та призначено розгляд справи в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 25 квітня 2017 року за клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів».

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Представник позивача у судове засідання призначене в режимі відео конференції з приміщення Дніпровського районного суду м. Києва не зявився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити позов без розгляду, посилаючись на повторну неявку представника позивача.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, справа призначалася до розгляду в режимі відео конференції на 03 серпня 2018 року, на 02 жовтня 2018 року, на 01 листопада 2018 року, 11 грудня 2018 року, на 11 лютого 2019 року, позивач неодноразово, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду цивільної справи, до зали суду Дніпровського районного суду м. Києва не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у відсутність їх представника не подавав.

Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Порядок вручення судових повісток врегульований ст. 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судові повістки направлені за місцем знаходження позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк», що зазначений у позові: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 49, отримані представником позивача 30 жовтня 2018 року, 14 грудня 2018 року, 26 грудня 2018 року, 03 січня 2019 року, що підтверджено матеріалами справи (т.2 а.с. 167,168, 179,180,181).

Таким чином, суд з урахуванням вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вважає позивача належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, при цьому у матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили поважність причин неявки їх представника у судові засідання на 03 серпня 2018 року, на 02 жовтня 2018 року, на 01 листопада 2018 року, 11 грудня 2018 року, на 11 лютого 2019 року. Заяви про розгляд справи у відсутність представника в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст. 130, 223, 257, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. Н. Борис