справа №619/664/18
провадження №2/619/61/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді- Остропілець Є.Р.,

при секретарі Суржкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Галіщева Олена Анатоліївна, Восьма Харківська державної нотаріальна контора «Про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом» та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Галіщева Олена Анатоліївна, Восьма Харківська державної нотаріальна контора, Перша Харківська державна нотаріальна контора «Про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом»,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Галіщева Олена Анатоліївна, Восьма Харківська державної нотаріальна контора про визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами та 3/4 частини земельної ділянку в порядку спадкування за заповітом та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Галіщева Олена Анатоліївна, Восьма Харківська державної нотаріальна контора, Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами та 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.06.1965 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася позивач ОСОБА_3 , батьками якої значаться: батько - ОСОБА_4 ; мати - ОСОБА_5 .

03 вересня 1983 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 03.09.1983 року, актовий запис №17. Після реєстрації шлюбу подружжя отримало спільне прізвище « ОСОБА_8 ».

23 березня 1990 року мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно уклала шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та взяла собі прізвище чоловіка « ОСОБА_10 ». Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 23.03.1990 року, актовий запис №272.

Відповідно до Рішення Дергачівського районного суду м. Харкова по справі №2-2591/2009 від 29.10.2009 року, за ОСОБА_9 було визнано право власності на самочинне будівництво: жилий будинок «А-1» розміром 6,0 х 6,0 м. з верандою «а» розміром 1,60 х 4,0 м. на дві жилі кімнати площею 21,60 кв.м., загальною площею 47,70 кв.м., гараж «Б» розміром 6,0 х 6,05м., сарай «В» розміром 3,85 х 6,05 м., погріб «б», вбиральня «Г» розміром 1,10 х 1,10 м., вигрібна яма «Д» та альтанка «Е», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначеним судовим Рішенням було встановлено, що рішенням Черкаськолозівської сільської Ради від 14.07.1992 року за №485, ОСОБА_9 , була надана земельна ділянка розміром 0,1882 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Державного акту Серія НОМЕР_4 від 22.08.2006 року, ОСОБА_9 , на підставі рішення XXX сесії IV скликання Черкасько-Лозівської сільської ради від 09.03.2005 року, отримав право власності на земельну ділянку площею 0,1882 га., розташовану у АДРЕСА_1 ; з цільовим її призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5 ).

Вищезазначеним судовим Рішенням Дергачівського районного суду м. Харкова по справі №2-2591/2009 від 29.10.2009 року також було встановлено, що самочинне будівництво зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , на вищевказаній земельній ділянці, було здійснено ОСОБА_9 , в період 2003-2005 років.

Право власності на 1/1 частки зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 , 09.12.2009 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний №29160713), що підтверджується відповідним витягом №24760446 від 11.12.2009 року, наданим Дергачівським КП технічної інвентаризації «Інвенрос».

Таким чином, вищезазначене нерухоме майно подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , належало обом, як набуто в період перебування їх у шлюбі, на праві спільної сумісної власності, по 1/2 частки вказаного нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 08.09.2014 року.

Як вбачається з постанови №35/02-31 від 12.02.2018 року, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Галіщевої O.A., про відмову у вчиненні нотаріальної дії, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , була заведена спадкова справа Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою №947/2014. Спадщину за законом після ОСОБА_9 , прийняла його дружина ОСОБА_11 та його мати, - ОСОБА_12 (яка була зареєстрована на момент подачі заяви за адресою: АДРЕСА_2 ).

Оскільки заповітів померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , щодо своєї 3/4 частки спільної сумісної власності на нерухоме майна (житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,1882 га.) розташованого по АДРЕСА_1 , не залишав, спадкування здійснювалося в порядку спадкування за законом і до кола його спадкоємців відносилися його дружина - ОСОБА_11 та мати - ОСОБА_12 , які фактично прийняли, у рівних долях, як спадкоємці першої черги, зазначену 1/2 частку спільної сумісної власності на вищезазначене нерухоме майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_9 , у розмірі 1/4 частки, кожна.

З урахуванням належної ОСОБА_11 1/4 частки у спільній сумісній власності, прийняття спадщини після померлого чоловіка, - ОСОБА_9 , вона фактично набула право власності на 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 ; та 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1882 га., яка розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_11 , яка постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_3 .

Спадкодавець, ОСОБА_11 , залишила заповіт на все належне їй майно на користь доньки, позивача - ОСОБА_1 , посвідчений 13 серпня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Галищевою O.A., зареєстровано в реєстрі за №444. ОСОБА_1 подавши заяву приватному нотаріусу прийняла спадщину, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №3/2016.

12 лютого 2018 року, постановою №35/02-31 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Галіщевою O.A., про відмову у вчиненні нотаріальної дії (спадкова справа №3/2016), було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 ; та ѕ частки земельної ділянки площею 0,1882 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_5 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11 , яка на день смерті мешкала у АДРЕСА_3 - у зв`язку з ненаданням (відсутністю) спадкоємцем документів, що стверджують факт наявності спадкового майна, а саме правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця.

Під час проведення підготовчого провадження по цивільній справі за клопотанням позивача було витребувано копії спадкових справ №947/2014, №3/2016 та №486/2016. З матеріалів спадкової справи №486/2016, позивачу стало відомо, що - ОСОБА_12 (яка, як зазначалося вище, фактично прийняла разом з ОСОБА_11 , у рівних долях, як спадкоємці першої черги, зазначену Ѕ частку спільної сумісної власності на вищезазначене нерухоме майно яке належало спадкодавцю ОСОБА_9 , у розмірі ј частки, кожна). Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_7 від 04.04.2016 року ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . До Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом зверталася її донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

У зв`язку з відмовою приватного нотаріуса позивачу ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом.

19.02.2019 відповідачем по справі ОСОБА_2 подано до суду відзив, в якому просила позов задовольнити частково, не заперечує про визнання права власності за ОСОБА_1 на 3/4 частини вказаного будинку і надвірних будівель, а на спірну земельну ділянку в 1/2 частці, виходячи з наступного: ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер, який є рідним братом відповідача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги, після його смерті були мати - ОСОБА_12 та дружина померлого - ОСОБА_11 .

Відповідно до ст. 60 СК України ОСОБА_11 є власницею 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд та 1/4 частини в порядку спадкування, а всього 3/4 частини житловому будинку, будівель та споруд.

Щодо земельної ділянки, зазначила, що померлий ОСОБА_9 , набув її у власність шляхом приватизації, в порядку ст. ст. 81, 116 ЗК України із державного фонду земель, що підтверджується Державним Актом та відповідними рішеннями Черкаськолозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 57 СК України до особистої приватної власності дружини чоловіка, зокрема є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Виходячи з наведеного, земельна ділянка не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_10 та відповідно дружина померлого ОСОБА_11 успадковувала право на земельну ділянку на загальних підставах в 1/2 частині, так саме як і його мати ОСОБА_12 .

За життя, ОСОБА_12 , свідоцтво про право на спадщину після смерті сина ОСОБА_9 отримати не встигла у зв`язку із смертю.

19.02.2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_2 , в якій зазначає, що вона є донькою ОСОБА_12 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_8 від 15.05.1958р.

Зміна прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 » відбулось у зв`язку з укладанням шлюбу з ОСОБА_15 , що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу Серії НОМЕР_9 від 28.08.1976. ОСОБА_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_7 виданого 04.04.2016.

За час життя, її покійна мати Свідоцтво про право на спадщину після смерті свого сина ОСОБА_9 отримати не встигла. Склала заповіт, яким заповідала все своє майно своїй дочці ОСОБА_2 . Заповіт посвідчено 8-ю Харківською державною нотаріальною конторою 11.12.2014р. за р.-№ 4-645, який не змінений та не скасований.

З тексту первісного позову, та наданих доказів до нього не вбачається, що померлі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за час перебування у шлюбі здійснювали поділ спільного майна в тому числі, виділ його в натурі, навпаки позивач надав докази, що все майно досі зареєстровано за ОСОБА_9 , як за титульним володільцем.

Померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , за час життя заповітів не складав, а тому спадкування здійснювалось за законом.

Померла ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_11 , за життя склала заповіт, який був посвідчений Приватним нотаріусам Голіщевою О.А. ХМНО Харківської області 13.08.2015р. р.-№ 444, яким вона заповіла все їй належне майно своїй дочці ОСОБА_1 . На час відкриття спадщини заповіт не змінений та не скасований. Не заперечує про визнання права власності за ОСОБА_16 право влансості на ѕ частини будинку і надвірних будівель, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 . Вважає, що позивач за первісним позовом повинен успадкувати лише Ѕ частку земельної ділянки, виходячи з наступного.

ОСОБА_9 , який був рідним братом - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги, після його смерті були мати - ОСОБА_12 та дружина померлого - ОСОБА_11 .

Житловий будинок належав померлому на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29.10.2009р. по справі № 2-2591/2009, який збудований у період шлюбу, а земельна ділянки на підставі державного акту, яку померлий одержав у власність шляхом приватизації з державного фонду в порядку ст. ст. 81, 116 Земельного кодексу України.

В порядку ст. 60 СК України ОСОБА_11 є власницею Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд та ј частки в порядку спадкування, а всього ѕ частки по житловому будинку, будівель та споруд.

Щодо земельної ділянки, зазначає, що померлий ОСОБА_9 , набув її у власність шляхом приватизації, в порядку ст. ст. 81, 116 ЗК України із державного фонду земель, що підтверджується Державним Актом та відповідними рішеннями Черкаськолозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, про, що і сам позивач зазначає у позові.

За час життя, подружжя ОСОБА_10 поділ майна не проводили, в натурі його не виділяли. Померлий ОСОБА_9 заповітів не складав, а тому спадкування після його смерті здійснювалось за законом.

ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 47,70 кв. м., житловою 21,60 кв. м. з відповідною частиною надвірних будівель і споруд: гаражем літ. «Б», сараєм літ. «В», погрібу літ. «б», вбиральні літ. «Г», вигрібної ями літ. «Г», огорожі № 1-2 за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_12 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_11 та право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1882 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель кадастровий номер НОМЕР_5 , яка в цілому належала ОСОБА_9 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_4 , який зареєстрований в Книзі записів за № 22, після смерті матері ОСОБА_12 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Не заперечує про визнання права власності за ОСОБА_1 на ѕ частини вказаного будинку і надвірних будівель.

ОСОБА_1 не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/4 частину вказаного будинку і надвірних будівель. Вважає, що ОСОБА_1 повинно належать 1/4 частина спірної земельної ділянки з підстав вказаних в її позовній заяві.

Представник третьої особи восьмої Харківської державної нотаріальної контори надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщева О.А. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Педставник відповідача ОСОБА_17 ОСОБА_18 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу технічними засобами. Просив позовні вимоги за уточненим позовом про визнання права власності на 3/4 частини на житловий будинок визнати за ОСОБА_1 , позовні вимоги про право власності на 3/4 частини земельної ділянки за ОСОБА_1 визнати частково у розмірі Ѕ частини, зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Педставник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_19 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу технічними засобами, свої позовні вимоги в уточненому позові підтримав в повному обсязі, у зустрічному позові ОСОБА_2 просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.06.1965 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася позивач ОСОБА_3 , батьками якої значаться: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 .

03 вересня 1983 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 03.09.1983 року, актовий запис №17. Після реєстрації шлюбу подружжя отримало спільне прізвище « ОСОБА_8 ».

23 березня 1990 року мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно уклала шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та взяла собі прізвище чоловіка « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 23.03.1990 року, актовий запис №272.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24760446 від 11.12.2009 року, ОСОБА_9 на праві приватної власності в 1/1 частці належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29.10.2009 (справа № 2-2591).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 08.09.2014 року. Таким чином, вищезазначене нерухоме майно подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , належало їм, як набуто в період перебування їх у шлюбі, на праві спільної сумісної власності, по 1/2 частки вказаного нерухомого майна.

Як вбачається з постанови №35/02-31 від 12.02.2018 року, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Галіщевої O.A., про відмову у вчиненні нотаріальної дії, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , була заведена спадкова справа восьмою Харківською державною нотаріальною конторою №947/2014. Спадщину за законом після ОСОБА_9 , прийняла його дружина ОСОБА_11 та його мати, - ОСОБА_12 (яка була зареєстрована на момент подачі заяви за адресою: АДРЕСА_2 ).

Оскільки заповітів померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , не залишав, спадкування здійснювалося в порядку спадкування за законом і до кола його спадкоємців відносилися його дружина - ОСОБА_11 , та мати - ОСОБА_12 , які фактично прийняли, у рівних долях, як спадкоємці першої черги, зазначену 1/2 частку спільної сумісної власності на вищезазначене нерухоме майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_9 , тобто їх частки складали по 1/4 частині кожній.

З урахуванням належної ОСОБА_11 1/2 частки у спільній сумісній власності, прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_9 у вигляді 1/4 частині у спільній сумісній власності, вона фактично набула право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_11 , яка постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_3 .

Спадкодавець, ОСОБА_11 , залишила заповіт на все належне їй майно на користь доньки, позивача - ОСОБА_1 , посвідчений 13 серпня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Галищевою O.A., зареєстровано в реєстрі за №444. ОСОБА_1 подавши заяву приватному нотаріусу прийняла спадщину, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №3/2016.

12 лютого 2018 року, постановою №35/02-31 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Галіщевою O.A., про відмову у вчиненні нотаріальної дії (спадкова справа №3/2016), було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням (відсутністю) спадкоємцем документів, що стверджують факт наявності спадкового майна, а саме правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця.

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_7 від 04.04.2016 року ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . До Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом зверталася і її донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України зазначає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину спадкоємцями такого спадкодавця.

Оскільки відсутній заповіт, після смерті спадкодавця ОСОБА_9 то спадкування здійснюється за законом, а саме у такому порядку:

- матір ОСОБА_12 успадкувала 1/4 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірними будівлями та спорудами (в порядку ст. 1261 ЦК України), яка заповідала все своє майно, дочці ОСОБА_2 ;

- дружина ОСОБА_5 успадкувала ѕ частини жилого будинку з відповідною частиною надвірними будівлями та спорудами (1/2 частина в порядку ст. 60 СК України та ј частина в порядку ст. 1261 ЦК України), спадкоємицею якої є ОСОБА_1 .

Згідно п.5 ч. 1 ст. 57 СК України до особистої приватної власності дружини чоловіка, зокрема є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержаних із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Пленум Верховного Суду України в Постанові № 7 від 30.05.2008р. зазначає (п. 10), що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтверджені цього права спадкодавця Державним Актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, яких необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не склав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Вимоги ч. 2 ст. 373 ЦК України передбачають, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно закону.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку, що земельна яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не є спільною сумісною власністю подружжя та після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 його дружина ОСОБА_11 та мати ОСОБА_12 успадковували право на земельну ділянку на загальних підставах по Ѕ частці кожному.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, у тому числі, визнання права.

Керуючись ст.ст. 2, 77-80, 137, 141, 258, 259, 263- 265, 354, 368 ЦПК України, на підставі ст.ст 15,16, 368, 373 ч.2, 1220, 1221, 1223, 1225, 1226, 1261, 1268 - 1270, 1297, ЦК України, ст.ст. 57 п.5 ч. 1, ст.60 ч.1 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Галіщева Олена Анатоліївна, Восьма Харківська державної нотаріальна контора «Про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом» задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Галіщева Олена Анатоліївна, Восьма Харківська державної нотаріальна контора, Перша Харківська державна нотаріальна контора «Про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом» - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/4 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 47,70 кв. м., житловою 21,60 кв. м. з відповідною частиною надвірних будівель і споруд: гаражем літ. «Б», сараєм літ. «В», погрібу літ. «б», вбиральні літ. «Г», вигрібної ями літ. «Г», огорожі № 1-2 за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_11 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1882 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель кадастровий номер НОМЕР_5 , яка в цілому належала ОСОБА_9 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_4 , який зареєстрований в книзі записів за № 22, після смерті матері ОСОБА_11 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 47,70 кв. м., житловою 21,60 кв. м. з відповідною частину надвірних будівель і споруд: гаражем літ. «Б», сараєм літ. «В», погрібу літ. «б», вбиральні літ. «Г», вигрібної ями літ. «Г», огорожі № 1-2 за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_12 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1882 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель кадастровий номер НОМЕР_5 , яка в цілому належала ОСОБА_9 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_4 , який зареєстрований в Книзі записів за № 22, після смерті матері ОСОБА_12 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було поставлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець