Справа № 134/2093/13-Ц
Провадження № 22-ц/801/2055/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 рокуСправа № 134/2093/13-Цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Копаничук С.Г.

суддів: Медвецького С.К.,Рибчинського В.П.

при секретарі Богацькій О.М.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду від 31.07.2019 року , повний текст якої складено 05.08.2019 року ,постановлену за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової, моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В с т а н о в и в :

17.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа №132093/13-ц від 07.08.2014 року, виданого Крижопільським районним судом, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 спричиненої ДТП 34025,53 грн майнової шкоди, 31110 грн. витрат на оренду автомобіля, 3000 грн. моральної шкоди , 682 грн. судових витрат, а всього - 68817,53 грн., таким, що частково не підлягає виконанню.

Послався на те, що його цивільна відповідальність на час скоєння ДТП була застрахована в АТ «АХА Страхування» і останнє сповістило державну виконавчу службу листом від 17.09.2014 року про виплату страховиком ОСОБА_2 страхового відшкодування за шкоду в ДТП, що мала місце 10.05.2013 року, в розмірі 50000 грн. платіжним дорученням № 58599 від 18.09.2013 року ,тобто ,ще до пред`явлення ним позову до суду .При визначенні розміру збитків і постановленні рішення , вказане враховано не було ,а тому на підставі ст.369 ч.4 ЦПК України ,просив заяву задовольнити і визнати виконавчий лист №132093/13-ц від 07.08.2014 року, виданий Крижопільським районним судом таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 50 000 грн. ,а також зупинити виконавче провадження.

Ухвалою Піщанського районного суду від 31.07.2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виколнавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення коштів 50 000 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі на ухвалу ОСОБА_1 просить її скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі постановити нову ухвалу, якою

Його заяву задовольнити повністю. Зазначив, що суд не дослідив докази, не навів обгрунтування причин відмови

У відзиві ОСОБА_2 вважає ухвалу суду законною і обгрунтованою ,а доводи скарги безпідставними.

Згідно ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду вказаним вимогам не відповідає.

Суд першої інстанції встановив ,що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2014 року було задоволено частково позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь останнього 31 110 гривень за оренду автомобіля «Volkswagen LT 28» і 3 000 гривень моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 10 червня 2014 року рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у зв`язку з пошкодженням автомобіля «Мерседес-Бенц Спринтер 312 Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 34 025,53 гривень.

07 серпня 2014 року позивач отримав виконавчий лист. В подальшому, 10 листопада 2016 року головним державним Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 134/2093/13-ц, виданого Крижопільським районним судом Вінницької області 07 серпня 2014 року.

Відмовляючи оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви ,суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий лист не є таким, що видано помилково, його зміст узгоджується із резолютивною частиною рішення суду ,а боржник не надав переконливих та достовірних доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин, а тому відмовив у задоволенні заяви.

З таким висновком погодитись не можна, оскільки суд невірно оцінив докази та з`ясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого дійшов висновків ,що їм суперечать.

Як з`ясовано судом апеляційної інстанції, підтверджується матеріалами справи і виконавчого провадження , позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної йому з вини відповідача у ДТП матеріальної ,моральної шкоди та збитків 26 вересня 2013 року .При цьому ,як встановлено апеляційним судом і не оспорюється стягувачем ОСОБА_2 , АТ СК «АХА Страхування» ,як страховик, платіжним дорученням№ 58599 від 18.09.2013 року, тобто ще до звернення позивача з даним позовом , виплатило ОСОБА_2 в якості страхового відшкодування матеріальної шкоди 50 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням. (а.с.208-209 т.1)

Незважаючи на це, останній 26.09.2013 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і вимагав відшкодувати йому вартість відновлювального ремонту автомобіля 116436,50 грн. при ринковій вартості авто на момент дослідження - 83246 грн., збитки у вигляді вартості вимушеної оренди іншого автомобіля ,що необхідний йому в підприємницькій діяльності - 4743 грн. ,а також моральну шкоду в сумі 5000 грн. При цьому про залучення страхової компанії до участі у справі ні у якості відповідача ,ні у якості третьої особи клопотання не заявляв . В подальшому з причини визначення оцінки заподіяної шкоди експертом, позивач змінив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду через пошкодження автомобіля в розмірі 61 553,05 грн., збитки пов`язані з необхідністю оренди автомобіля - 31110 грн. та сплати податкового платежу, що складає 35853 грн. При цьому суд першої інстанції у рішенні суду посилається на те, що згідно висновку експерта(а.с.100-115(т.1) позивачу спричинена матеріальна шкода в розмірі 61 553,05 грн., а після ДТП він не звертався до страховика за проведенням виплат. Позивач ОСОБА_2 участь у судовому засіданні приймав, проте суду не повідомив про отримання ним 18.09.2013 року страхового відшкодування від АТ СК «АХА Страхування».

У запереченнях проти позову від 14.10.2013 року відповідач ОСОБА_1 повідомляв суд про те, що обидва автомобілі застраховані і страхові компанії виплатили ОСОБА_2 кошти (а.с.69-70 т.1)

Також судами встановлено в ході судових розглядів, що автомобіль ОСОБА_2 продав.

Рішенням апеляційного суду від 10.06.2014 року , рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 у стягненні матеріальної шкоди було скасовано, позов задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в зв`язку з пошкодженням автомобіля в розмірі 34025,53 грн.

За заявою ОСОБА_2 на підставі рішень судів, що набрали законної сили Крижопільським районним судом 07.08.2014 року був виписаний виконавчий лист №134/2093/13 ,за яким пропонувалось стягнути з ОСОБА_1 34025,53 грн. майнової шкоди в зв`язку з пошкодженням автомобіля ;31110 грн. за оренду авто ,3000 грн. моральної шкоди ,682 грн. судових витрат .

10.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, проте ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14.11.2014 року заява була залишена без задоволення з підстав того, що про обставини укладених договору із страховиком було відомо стороні ОСОБА_1 ще під час розгляду справи до судового рішення.

17.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа №134/2093/13 таким ,що частково, в частині 50 000 грн. ,не підлягає виконанню, оскільки зобов`язання по відшкодуванню ОСОБА_2 шкоди , частково виконане.

Відповідно до ст.369 ч.4 ЦПК України (в редакції на час звернення до суду із заявою) суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Аналогічні підстави для визнання виконавчого листа таким ,що повністю або частково не підлягає виконанню, містить нині ч.2 ст.432 ЦПК України.

Як підтверджується матеріалами справи ОСОБА_2 продав свій пошкоджений автомобіль, отримав 18.09.2013 року від страхової компанії боржника страхове відшкодування за шкоду в ДТП в розмірі 50 000 грн. ,при заявленому розмірі шкоди(збитку) в 61553,05 грн. (34025,53 грн. - майнова шкода в зв`язку з пошкодженням автомобіля ; 31110 грн. - збитки за оренду авто). Тобто, обов`язок по відшкодуванню шкоди боржника, відповідальність якого застрахована ,була частково виконана іншою особою - страхувальником на суму 50 000 грн. і отже, часткове виконання обов`язку боржника по відшкодуванню шкоди відбулось ще до звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом ,про що останній не повідомив суд в ході усього судового розгляду і ці обставини не були враховані судом при винесенні рішення.

Враховуючи викладене ,а також те, що закон пов`язує визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, зі з`ясуванням відсутності обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням іншою особою або з інших причин , а обов`язок боржника по відшкодуванню шкоди(збитку) частково, в сумі 50 000 грн. ,припинений добровільним виконанням його іншою особою - страховиком ,колегія суддів вважає ,що виконавчий лист підлягає визнанню таким, що частково ,на розмір виконаного страховиком за ОСОБА_1 цивільно правового обов`язку -50 000 грн. ,не підлягає виконанню.

Відтак , доводи апеляційної скарги є обгрунтованими , висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону ,а тому оскаржувана ухвала, постановлена при неповно з`ясованих обставинах справи та неправильно застосованих нормах права, підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення - про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.374,376,382,384 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Ухвалу Піщанського районного суду від 31.07.2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №134/2093/13 таким ,що частково не підлягає виконанню,- задовольнити.

Визнати виконавчий лист №134/2093/13 ,виданий Крижопільським районним судом 07.08.2014 року в частині стягнення майнової шкоди з боржника у розмірі сплачених за нього страховиком 50 000 грн. таким ,що не підлягає виконанню на вказану суму.

В іншій частині виконавчий лист підлягає виконанню у встановленому законом порядку.

Постанова набирає законної сили з часу її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий : С.Г. Копаничук

Судді: С.К. Медвецький

В.П. Рибчинський