Дата документу 11.02.2019 Справа № 311/2665/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/2665/18 Головуючий у 1-й інстанції Задорожко Д.А.
Провадження №22-ц/807/1050/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Воробйової І.А.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року за заявою ОСОБА_3, про перегляд судового наказу, виданого Василівським районним судом Запорізької області 29 серпня 2018 року у справі № 2-н/311/143/2018 за заявою ОСОБА_5, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суд з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

29 серпня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий 29 серпня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заяви зазначив, що він, як батько дитини, всіляко надає добровільно матеріальну допомогу в сумі, визначеній домовленістю із колишньою дружиною ОСОБА_5 Крім того, заявник вказав, що його теперішня дружина ОСОБА_7, з якою він офіційно перебуває у шлюбі, потребує постійного стороннього догляду у зв'язку з її вагітністю та необхідністю забезпечення дорогими лікарськими препаратами.

Додатково ОСОБА_3 вказав, що 24.09.2018 його попереджено про наступне вивільнення із займаної посади за місцем роботи.

Заявник вважав, що оскільки при видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів судом зазначені обставини не враховувались, інших доказів порушення ним батьківського обов'язку щодо утримання дитини ОСОБА_5 не надано, судом неправомірно стягнуто з нього аліменти.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до Василівського районного суду Запорізької області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для скасування судового наказу виданого Василівським районним судом Запорізької області 29 серпня 2018 року по справі № 2-н/311/143/2018 у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки вони не можуть оцінюватись як нововиявлені в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи 29 серпня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий 29 серпня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області.

В заяві зазначав, що він всіляко надає добровільно матеріальну допомогу в сумі, визначеній домовленістю із колишньою дружиною ОСОБА_5 Його теперішня дружина ОСОБА_7, з якою він офіційно перебуває у шлюбі, потребує постійного стороннього догляду у зв'язку з її вагітністю та необхідністю забезпечення дорогими лікарськими препаратами.

Додатково ОСОБА_3 вказав, що 24.09.2018 його попереджено про наступне вивільнення із займаної посади за місцем роботи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Оскільки заявником ОСОБА_5 заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і дана вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, судом видано судовий наказ.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(РИМ, 4.XI.1950).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Таким чином, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, обставинами, які можуть впливати на видачу або невидачу судового наказу у разі стягнення аліментів в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину, як і просила ОСОБА_5 і про що саме був виданий судовий наказ, є лише встановлення чи оспорювання батьківства (материнства) та необхідність залучення інших заінтересованих осіб.

Виходячи із вищевикладеного, не мають правового значення для розгляду даної справи і відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що судом не враховано те, що він офіційно перебуває у шлюбі, його теперішня дружина вагітна та те, що 24.09.2018 його попереджено про наступне вивільнення із займаної посади за місцем роботи..

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що при видачі судового наказу суд чітко дотримався вимог ст. 161 ЦПК України.

Наявність підстав, якими боржник обґрунтовує свою заяву про скасування судового наказу, не могли бути підставою з огляду на вимоги ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі судового наказу, а тому і не могли б призвести до іншого результату судового розгляду.

Із цих же підстав апеляційний суд відхиляє посилання апеляційної скарги на ч. 1 ст. 182 СК України, оскільки п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачає стягнення судом аліментів на утримання дітей в зазначених у цій статті розмірах у спрощеному порядку.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в ухвалі від 08 листопада 2018 року про те, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не можуть вважатися такими.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Тобто, ОСОБА_3 не позбавлений можливості для захисту своїх прав звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів із наведених ним в заяві та апеляційній скарзі підстав.

Крім того, апеляційний суд враховує, що згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: