29.07.2019 248/3340/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коверченкової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г., заінтересована особа ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області зі скаргою на дії головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г., в якій просить визнати неправомірною та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 55148876 від 05.03.2018 року. В обґрунтування скарги зазначив, що від сплати аліментів не ухилявся, у зв`язку із проведенням АТО у тому числі у м. Харцизьк Донецької області, виїхав за межі постійного місця проживання, при цьому постійно перебував на обліку у ПФУ в Донецькій області. Оскільки з липня 2017 року скаржнику було припинено виплату пенсії за вислугу років, останній звернувся до Донецького окружного адміністративного суду за захистом своїх порушених прав на соціальні виплати. Незважаючи на те, що рішенням суду від 15 листопада 2018 року визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії з 01 липня 2017 року зобов`язавши нарахувати та виплатити призначену пенсію за вислугою років до моменту відновлення її виплати, заборгованість по теперішній час виплачена не у повному обсязі. Разом із тим, скаржник звертає увагу суду, що одразу після відновлення виплати пенсії у лютому, всі виплачені ГУ ПФУ в Донецькій області грошові кошти у розмірі 20250,67 грн. було перераховано в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів.

Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із клопотанням про розгляд скарги за їх відсутності, заявлені вимоги підтрумують у повному обсязі.

Державний виконавець Тавєр О.Г. звернулася до суду із заявою про розгляд скарги за її відсутності. У письмових запереченнях державним виконавцем зазначено, що 14.11.2017 року відповідно до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55148876 з примусового виконання виконавчого листа № 2/248/16/22014 від 10.02.2014 року, виданого Харцизьким міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 19.04.2013 року до досягнення дітьми повноліття. З метою виконання рішення суду, було направлено запити до реєстраційно-облікових установ для перевірки майнового стану боржника. 05.03.2018 року було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю; про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Станом на 30.06.2018 року заборгованість зі сплати аліментів становила 101659,90 грн., 12.03.2019 року боржник надав довідку щодо перебування на обліку у ГУ ПФУ в Донецькій області. 28.03.2019 року до Головного управління ПФУ України в Донецькій області для виконання та до відома було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Станом на 31.03.2019 року заборгованість зі сплати аліментів становить 52501,94 грн. Вважає, що виконавчі дії проведено у відповідності до вимог закону, що регулюють виконавче провадження. З огляду на вищевикладене, просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, своїм правом подати заперечення на скаргу не скористалася.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Згідно статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом виконавця; письмове повідомлення виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Постановою головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г., 14.11.2017 року було відкрито виконавче провадження № 55148876 з примусового виконання виконавчого листа № 2/248/16/22014 виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області від 10.02.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 19.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття.

05.03.2018 року головним державним виконавцем Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г., у рамках виконавчого провадження № 55148876 було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

До матеріалів скарги заявник долучив копію рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/10491/18-а від 15 листопада 2018 року яким визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2017 року зобов`язав нарахувати та виплатити призначену пенсію за вислугою років до моменту відновлення її виплати. Рішення набрало законної сили 22 січня 2019 року.

Згідно довідки про доходи пенсіонера № 64/03-1-15 від 12.03.2019 року виданої на ім`я ОСОБА_1 , останній перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Донецькій області і отримує пенсію за вислугу років розмір нарахованої пенсії за період з 01.01.2017 року по 31.03.2019 року становить 96711,00 грн., розмір виплаченої пенсії становить 37002,58 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.03.2019 року становить 52564,94 грн. При цьому, за період з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року сума аліментів сплачених боржником становить 20250,67 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, суд не вбачає винної поведінки в діях боржника, яка полягає в ухиленні від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, оскільки існували об`єктивні причини в повній мірі не виконувати належні до виконання зобов`язання.

Боржник від виконання зобов`язань покладених на нього за рішенням суду не ухиляється, частково сплачує заборгованість, а факт наявності в повному обсязі невиконаного зобов`язання не є достатньою підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 12, 13, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г., заінтересована особа ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України Тавєр О.Г. від 05.03.2018 року «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України», постановлену у виконавчому проваджені № 55148876, відносно боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України Тавєр О.Г. - скасувати постанову від 05.03.2018 року «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України», постановлену у виконавчому проваджені № 55148876, відносно боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 15 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В.М. Любчик