Справа № 396/420/19
Провадження № 2/396/219/19
УХВАЛА

Іменем України

31.07.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Гарбуз Ольги Анатоліївни,

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Р.В.,

представника відповідача Доценко П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по цивільній справі 396/420/19 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області пербуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 17.05.2019 року. 17.05.2019 року у зв`язку з неявкою сторін по справі підготовче судове засдіання відкладено на 10.06.2019 року, 10.06.2019 року за клопотанням представника відповідача підготовче судове засідання відкладено на 20.06.2019 року, 20.06.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі, витребувано докази, залучено третю особу, призначено справу до судового розгляду на 23.07.2019 року. 23.07.2019 року оголошено перерву для витребування доказів на 31.07.2019 року.

30.07.2019 року через канцелярію суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді. Свою заяву обгрунтовує тим, що 23.07.2019 року відбулося судове засідання по даній справі, в якому позивач участі не брала, однак після ознайомлення 30.07.2019 року позивачкою з матеріалами справи вона виявила обставину, що згідно протоколу судового засідання о 10 годині 12 хв. 46 сек. головуючий суддя Гарбуз О.А. відкрила присутнім в судовому засіданні інформацію щодо трудових відносин рідного брата головуючого зі СТОВ «Росія». Дана обставина є такою, що дає обгрунтовані сумніви у можливості об`єктивного та неупередженого вирішення справи головуючим суддею, адже відповідачем у справі є юридична особа, яка безпосередньо являється роботодавцем рідного брата головуючого, а третьою особою у справі є безпосередньо син директора СТОВ «Росія», тому рішення суду на думку позивача є достатнім фактором ризику для працівників СТОВ «Росія», до кола яких входить брат головуючого судді та у зв`язку з викладеними обставинами, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді просить відвести суддю Гарбуз О.А. від розгляду даної цивільної справи.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд заяви про відвід без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні відводу.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

При вирішенні питання про відвід головуючого судді встановлено наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Статтею 2 ЦПК України визначено завдання та основні засади цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є право відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості якого є сумніви. Виходячи з цього, ефективність даного інституту пов`язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року. Зокрема, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції 1950 року, а також практики Європейського Суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції 1950 року при вирішенні спору щодо цивільних прав та обов`язків, сторони мають право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що на даний час в суді фактично здійснює судочинство один суддя Гарбуз О.А., а тому згідно положень ч.5 ст. 40 ЦПК України вказаний відвід вирішується самим суддею.

Право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід визначити суб`єктивний та об`єктивний аспект, та їх розмежовувати, при цьому суб`єктивною складовою, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії», можуть бути докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи, а суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, що можливо при встановлені наявності певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Об`єктивний же аспект, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що право особи забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди мають у демократичному суспільстві та яка повинна апріорно існувати в учасників процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи, підстави зазначені в ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких суддя не може брати участь у справі, а також обставини, що позивач не був присутнім в судовому засіданні 23.07.2019 року, та дізнався про інформацію яку повідомила головуючий в зазначеному судовому засіданні щодо трудових відносин рідного брата головуючого ОСОБА_3 . зі СТОВ «Росія» лише 30.07.2019 року, суд вважає, щоб у жодної із сторін по справі не виникало та не викликало сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, а також недопущення конфлікту інтересів сторін, вважаю, що заявлений відвід підлягає задоволеню.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39,40, 260 ЦПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гарбуз О.А. у цивільній справі 396/420/19 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити.

Передати справу в канцелярію Новоукраїнського районного суду для повторного автоматичного перерозподілу іншому судді Новоукраїнського районного суду, в порядку встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Головуючий: О. А. Гарбуз