Справа № 496/501/19
Провадження № 2/496/837/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 зареєстрований 04.08.2017 року Київським районним у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом № 1786, оскільки шлюбні відносини не склались через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Крім того, представник позивача просить стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 20.01.2015 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Біляївським районним судом Одеської області та підлягає поверненню позивачу з огляду на наступне.

Так, позовна заява подана та підписана представником позивачки за довіреністю ОСОБА_3

Як встановлено в ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Разом з тим, чинним законодавством встановлено певні обмеження щодо звернення до суду представника в інтересах особи в справах про розірвання шлюбу.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму СК України, суддя приходить до висновку, що заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Згідно п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

На підставі викладеного, враховуючи, що позовну заяву ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу подано від її імені особою, яка не має процесуальної дієздатності, вважаю необхідним повернути зазначену позовну заяву з доданими до неї документами позивачу, роз'яснивши останній, що повернення позовної заяви не перешкоджає її повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 110 СК України, ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя О.П. Галич