Справа № 352/667/15-ц
Провадження 6/352/38/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано- Франківської області:

в складі :головуючого-судді Струтинського Р.Р.

секретаря Бардюк Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду подання заступника начальника Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Коржака Б.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , -

встановив:

Заступник начальника Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Коржак Б.Б. звернувся до суду із поданням, в обґрунтування якого зазначив, що на виконанні в Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження № 48577032 з виконання виконавчого листа № 352/667/15-ц від 25.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 589400 грн., 3654 грн. судових витрат, а всього 593054 грн. Рішення по сьогоднішній день не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, а тому просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта до виконання ним своїх зобов`язань.

Заступник начальника Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Коржак Б.Б. в судовому засіданні подання підтримав, просив його задоволити.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні подання не визнав та просив відмовити у його задоволенні, оскільки з останнього щомісячно з травня 2018 року з його пенсії стягуються кошти в користь стягувача і на даний час стягнуто вже близько 19000 грн., що свідчить про відсутність умисного ухилення ОСОБА_1 виконання покладених на нього обов`язків судовим рішенням.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали подання, суд прийшов до наступного.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Статтею33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у громадянина України, який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо, зокрема:

- діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Таким чином, Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень, а саме - шляхом відмови у видачі паспорта або шляхом затримання чи вилучення паспорта.

Відповідно до п.18 ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Нормами ч.2,3 ст. 441 ЦПК України, передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею; суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Використавши надані законом повноваження заступник начальника відділу звернувся в суд з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , як боржника, мотивуючи тим, що у нього є невиконані зобов`язання щодо погашення боргу по виконавчому листу.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається із змісту подання, що підставою для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є можливість уникнути сплати боргу.

На підтвердження невиконання боржником своїх зобов`язань, виконавчою службою представлено копію виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження та запити у відповідні служби щодо наявності майна у боржника.

Проте, з боржника ОСОБА_1 щомісячно з травня 2018 року з пенсії стягуються кошти в користь стягувача і на даний час стягнуто вже близько 19000 грн., крім того здійснено реалізацію його майна для погашення боргу, що підтверджується і самими показами заступника начальника Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Коржака Б.Б., наданими останнім в судовому засіданні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що боржник має намір та може ухилитися від виконання рішення шляхом виїзду за межі України.

Таким чином, відсутні докази які б свідчили, що боржник, ухиляється від виконання судового рішення.

Крім того, у матеріалах, доданих до подання не міститься попередження боржника про застосування до нього в разі ухиляння від виконання рішення суду таких заходів, як тимчасове обмеження у праві виїзду.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадян України допускає такі випадки обмеження свободи пересування, як особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

Таким чином Закон, який безпосередньо регулює порядок в`їзду в Україну і виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як наприклад особа є боржником, у виконавчому проваджені чи невиконання судового рішення, чи до виконання зобов`язань не містить.

Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт ухилення від виконання, а не неможливість виконати рішення з інших причин (наприклад відсутність коштів або майна).

Сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржника від виконання зобов`язань за судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про таке, а на час розгляду подання судом відповідні докази, в т.ч., про фіксацію фактів перешкоджання боржником державним виконавцям у виконанні їх обов`язків, не були надані.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України", п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 216, 441 ЦПК України,суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання заступника начальника Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Коржака Б.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Р. Р. Струтинський