ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6748/18

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/224/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Висоцької Н.В., Кузюри Л.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах та пені,

прізвище судді: Карапута Л.В.; місце ухвалення рішення: м.Чернігів,

дата складання повного судового рішення - 28 листопада 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому з урахуванням зменшених позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість по аліментах на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 9554 грн., заборгованість по аліментам на утримання дружини в розмірі 11925 грн. 00 коп., пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у 100% розмірі, а саме 9554 грн. 00 коп. та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дружини у 100% розмірі, а саме 11925 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 червня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2014 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем.

Відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, витратах на сина, повністю ухиляється від батьківських обов'язків.

Станом на 01.06.2018 року заборгованість по аліментах по виконавчому листу №2/750/241/14 від 07.10.2014 року складає 9554 грн. на утримання дитини та 11925 грн. на утримання позивача до досягнення сином 6 років. Позивач, посилаючись на ст.ст. 180, 195, 196 СК України, просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пеню по аліментах на дружину в розмірі 2981 грн. 25 коп., пеню по аліментах на дитину в розмірі 2388 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 5369 грн. 75 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення розміру пені по заборгованості по аліментах та стягнути пеню за невиплату аліментів на дружину в розмірі 11925 грн. та пеню за невиплату аліментів на дитину в розмірі 11754 грн., а всього 23679 грн.

За доводами апеляційної скарги, відповідач весь час працював в с. Рівнопілля Чернігівського району та отримував заробітну плату, жодним чином не допомагав позивачу та сину, не виконував свої обов'язки, ухилявся від сплати аліментів, тому з 2014 року виникла заборгованість, про яку відповідач знав, але ухилявся від її сплати, тобто, на думку позивача, його вина доведена, а рішення суду в частині стягнення пені в розмірі 25% від заборгованості по аліментах на дружину та 20% розміру аліментів на дитину не відповідає чинному законодавству.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавав.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір та зменшуючи розмір пені шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню по аліментах на дружину в розмірі 2981 грн. 25 коп., пеню по аліментах на дитину в розмірі 2388 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 5369 грн. 75 коп., суд першої інстанції виходив з доведеності відсутності вини відповідача в простроченні сплати аліментів, оскільки відповідач не працював, не мав постійного місця проживання, з часу його працевлаштування відрахування здійснюються в розмірі 50 % його заробітку.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4, батьками якого записані сторони у справі (а.с.3).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходів) до досягнення сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шести років.

01.12.2014 року було видано виконавчі листи на виконання вказаного рішення (а.с.8-9,10-11).

З 13.10.2017 року відповідач працює в ТОВ «Зотік» слюсарем-ремонтником, що підтверджується довідкою від 08.11.2018 року №58 (а.с.58).

Згідно довідки про доходи відповідача, з останнього з березня 2018 року по серпень 2018 року стягнуто аліменти в розмірі 8904 грн. 30 коп. (а.с.29).

Стягнення розпочалось після пред'явлення вимоги державним виконавцем у березні 2018 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментах на дружину в розмірі 2981 грн. 25 коп. та пені по аліментах на дитину в розмірі 2388 грн. 50 коп., врахувавши при цьому положення ст.ст. 180, 196 СК України та роз'яснення п.22 пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року.

При вирішенні питання про зменшення розміру пені суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що відповідач не працював, не мав постійного місця проживання, з часу його працевлаштування відрахування здійснюються в розмірі 50 % його заробітку, тобто відсутня вина відповідача у простроченні сплати аліментів.

Не беруться до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що відповідач весь час працював в с.Рівнопілля Чернігівського району і отримував заробітну плату, оскільки за матеріалами справи відповідач з 13.10.2017 року працює на ТОВ «Зотік» слюсарем-ремонтником. Інших доказів матеріали справи не містять.

Сукупність обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що аргументи скарги не спростовують правильності оскаржуваного судового рішення і не містять передбачених процесуальним законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді