Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2245/16-ц
Провадження № 4-с/376/7/2019
У Х В А Л А

"23" липня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Клочка В.М.,

при секретарі судових засідань Щур Л.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» Василенко Катерини Юріївни на дії державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніни Миколаївни,

встановив:

Представник скаржника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» Василенко Катерини Юріївни звернулася до суду з указаною скаргою, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 13.11.2017 року ухваленому у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Порше Лізинг Україна», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 592,54 грн. судових витрат.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 13.11.2017 року набрало законної сили 24.11.2017 року.

На підставі судового рішення 24.11.2017 року Сквирським районним судом Київської області видано виконавчий лист №376/2245/16-ц про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 592,54 грн. судових витрат, який пред`явлено до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

10.05.2019 року на адресу заявника надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 07.03.2019 року, винесену державним виконавцем Сквирського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніною Миколаївною.

Відмова аргументована тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Вважає, що дії державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Н.М. є неправомірними та такими, що порушують ЗУ «Про виконавче провадження» та права та інтереси скаржника, як учасника виконавчого провадження. Просить зобов`язати Сквирський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області прийняти до виконання виконавчий лист 376/2245/16-ц від 13 листопада 2017 року, виданий Сквирським районним судом Київської області 24 листопада 2017 року на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 13 листопада 2017 року.

Представник стягувача ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 , державний виконавець Степченко Н.М. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належно. Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Одним із принципів діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є обов`язковість виконання рішень (ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Виходячи з вищенаведеного вбачається, що стягувач обмежений у праві самостійно витребувати конфіденційну інформацію відносно боржника. Проте таким правом наділений державний виконавець під час здійснення своїх повноважень.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно методичних рекомендації щодо застосування виконавцями положень Закону України «Про виконавче провадження» реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника - фізичної особи, не є обов`язковою вимогою. Відсутність таких даних у виконавчому документі не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (у випадку його відсутності виконавець отримує ці дані у органах фіскальної служби, при цьому до створення умов для безпосереднього доступу державних виконавців, приватних виконавців до державних баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційну інформацію, органи виконавчої влади, що забезпечують ведення таких баз даних та реєстрів, подають відповідну інформацію на письмові запити державних виконавців, приватних виконавців, що надходять у зв`язку з виконавчим провадженням, у триденний строк з дня надходження запиту).

Таким чином, діючий Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця вживати усілякі заходи для захисту інтересів стягувача, виконувати свою роботу своєчасно, неупереджено та ефективно; надає йому право самостійно одержувати інформацію для проведення виконавчих дій.

Аналізуючи дії державних виконавців, які повертають виконавчі документи у зв`язку з відсутністю в них відомостей про РНОКПП боржника, слід дійти висновку, що має місце використання права всупереч його соціальному призначенню, для досягнення іншої мети, ніж тієї, необхідність досягнення якої передбачав законодавець у процесі формулювання цього правила поведінки, тобто має місце зловживання правом. У результаті подібного зловживання правом завдається суттєва шкода не лише правам, свободам і законним інтересам громадян, а й державі та суспільству загалом, оскільки виникає небезпека руйнації правової системи, ставиться під загрозу стабільність конституційного ладу, спотворюється сутність головних правових принципів, що становлять його засади, порушується встановлений порядок функціонування всього державно-правового механізму, всієї системи конституційно-правових відносин.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу №471/283/17ц (провадження №61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області дійшов висновку, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі №469/1357/16ц (провадження №61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Крім того, вищевказаний правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові №6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій йдеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації із баз даних і реєстрів. Саме тому, судова практика складається таким чином, щоб судове рішення було виконано якомога швидше.

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Отже, висновок про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним та таким, що суперечить діючим нормам законодавства.

Суд, вважає, що такі дії державного виконавця порушують законні права та інтереси скаржника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування».

Керуючись ст. ст. 12,13,81,89,260,263,447,448,450,451,453 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» Василенко Катерини Юріївни на дії державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніни Миколаївни задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніни Миколаївни щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 07.03.2019 року.

Зобов`язати Сквирський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області прийняти до виконання виконавчий лист 376/2245/16-ц від 13 листопада 2017 року, виданий Сквирським районним судом Київської області 24 листопада 2017 року на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 13 листопада 2017 року.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги повідомити Сквирський районний Київської оболасті та заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, відповідно до вимог ст. 453 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Клочко