Справа № 569/5769/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулась з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн. завданої внаслідок злочину.

Свої вимоги мотивує тим, що 11 серпня 2017 року, приблизно о 07 год. 20 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Citroen C3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Рівне в напрямку м. Житомир, на 318 км + 600 м. вказаної автодороги, в межах с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухаючись на велосипеді, перетинав проїзну частину справа на ліво по ходу руху зазначеного автомобіля по пішоходному переході на заборонений сигнал пішоходного світлофора. В результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув чоловік позивача - ОСОБА_5

Позивач зазначає, що їй завдано моральної шкоди, яка полягає у непомірних душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, злочинними діями завдано непоправної душевної травми, порушено звичайне буденне життя та організація діяльності як людини, створено психічний, моральний та побутовий дискомфорт. Моральну шкоду вона оцінює в 50000 грн., яку просить стягнути з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Від представника відповідача до суду 08.07.2019 року надійшов письмовий відзив на позов. Відповідно до заперечень викладених у відзиві, відповідач заперечує повністю проти задоволення позову. Представник відповідача зазначив, що позивачем жодними належними доказами не доведено обставин на обґрунтування позовних вимог, зокрема події злочину, вчинення злочину, настання моральної шкоди внаслідок злочину та не обґрунтовано розмір моральної шкоди.

Ухвалою суду від 22.03.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено до розгляду з викликом сторін

В судовому засіданні представник позивача вимоги довірителя підтримав повністю, просив позов задовольнити, з підстав та мотивів, які в ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову повністю, у зв`язку із його безпідставністю та недоведеністю.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Постановою про закриття кримінального провадження від 30 січня 2018 року кримінальне провадження № 0000169 закрито у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. (а.с.5)

Зазначеною постановою встановлено, що 11 серпня 2017 року, приблизно о 07 год. 20 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Citroen C3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Рівне в напрямку м. Житомир, на 318 км + 600 м. вказаної автодороги, в межах с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухаючись на велосипеді, перетинав проїзну частину справа на ліво по ходу руху зазначеного автомобіля по пішоходному переході на заборонений сигнал пішоходного світлофора. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 загинув.

ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_5 , що підтверджується відміткою в паспорті позивача (а.с.4). та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданого 17.07.1959 р. Рівненським районним відділом ЗАГС (а.с.9). ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали та були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 виданого 12.08.2017 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки вимоги до страхової компанії позивачем не заявлялись та позивачем питання про це під час розгляду справи не ставилось, судом не досліджувалось питання про те, чи була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Вказана обставина не впливає на права третіх осіб відповідно до положень ч.2 ст.54 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом.

Частинами 2 та 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пунктом 8 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі- Постанова від 01 березня 2013 року) судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, у тому числі якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч. 2ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності (п. 4 Постанови від 01 березня 2013 року).

За правилами частин 1 та 2ст. 1167 ЦК України відшкодуванню підлягає і моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, законом не ставиться можливість покладення відповідальності за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоду в залежність від наявності вини заподіювача.

Сам по собі факт не притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності не може бути підставою для звільнення від цивільної відповідальності в даному випадку.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

У пунктах 3, 9постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4(з подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова від 31 березня 1995 року) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із Постанови про закриття кримінального провадження, причиною ДТП стали необережні дії та порушення пдр велосипедистом ОСОБА_5 , які не відповідали вимогам 10.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 7 Постанови від 1 березня 2013 року, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди).

Згідно з п. 9Постанови від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд, з урахуванням глибини та ступеню моральних і фізичних страждань позивача, яких вона зазнала та зазнає внаслідок смерті чоловіка, що є незворотнім, а також з урахуванням необережних дій ОСОБА_5 , наслідком чого стало спричинення ДТП, принципів розумності і справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 5000 грн. на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст. 137 та 141 ЦПК України понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. суд вважає не доведеними, та дана вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 768 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський Рівненської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 адреса проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_4 адреса проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 16.09.2019 р.

Суддя І.О.Гордійчук