Провадження № 2/369/1471/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Бабича М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про визнання Акту розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін недійсним і таким, що не відповідає нормам чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся із позовом до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про визнання Акту розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін недійсним і таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ОСОБА_2 , ПАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», та ОСОБА_3 було укладено договір № 9750 від 02.07.2007 року про користування електричною енергією на території населеного пункту, за яким здійснювалося електропостачання до житлового будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 .

14 листопада 2016 року працівниками ПАТ «Київобленерго» було виявлено зупинку розрахункового засобу обліку шляхом постійного магнітного поля на розрахунковий механізм, електроенергія, що споживалась, не обліковується, та був складений акт про порушення.

У подальшому після засідання комісії було складено протокол засідання та прийнято рішення про відшкодування збитків за порушення правил користування електричною енергією за період з 16 листопада 2013 року по 14 листопада 2016 року в розмірі 102 012,46 грн.

Не погоджуючись з рішенням комісії ПАТ «Київобленерго» Захаров В.С. звернувся до суду про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.06.2017 року по справі № 369/3073/17 позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, визнано неправомірним рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (протоколом № 037 від 24 листопада 2016 року на засіданні комісії по розгляду Акту про порушення №032665 від 14 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 ) від 24 листопада 2016 року, яке ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «Київобленерго» задоволено, ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою апеляційного суду Київської області від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Київобленерго» задоволено, рішення суду першої інстанції від 15.06.2017 року по справі №369/3073/17 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 посилався на те, що однією із ключових підстав для задоволення касаційної та апеляційної скарг відповідача була обставина, що судами апеляційної та першої інстанції не враховано, що згідно з актом балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 1 до договору про електропостачання електричної енергії від 2 липня 2007 року) відповідальність за технічний стан та належну експлуатацію внутрішньої електричної мережі, прилади обліку та електрообладнання несе саме споживач.

Наявність відповідальності позивача за збереження пломб та засобу обліку, передбаченої Договором, потягнула за собою негативні наслідки у вигляді позбавлення можливості захистити свої права в судовому порядку, через наявність у договорі умови, яка суперечить нормам чинного законодавства.

Умовами договору № 9750 від 02.07.2007 року про користування електричною енергією на території населеного пункту, зокрема актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін(додаток №1) відповідальність за збереження електрообладнання та установок розподілена наступним чином: власник електропередавальних(транзитних) електромереж та споживач відповідають - ВРУ (вводно-распределительное устройство) ТП(трансформаторна підстанція)-№1450, на шинопроводах; постачальник електричної енергії за технічний стан та належну експлуатацію електромереж та електроустановок, що знаходяться на його балансі; споживач за технічний стан та належну експлуатацію ПЛ-0,4 кВ(АsXSn-4(марка кабеля)х16L=0,060км). Внутрішні електромережі, прилади обліку та електрообладнання.

На звернення та скарги ОСОБА_2 з приводу незаконних дій ПАТ «Київобленерго по складанню протоколу № 37 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг листом № 533/20/9-17 від 24.01.2017 року повідомила, що споживач не відповідає за збереження пломб та приладу обліку, оскільки він не є власником електромереж.

ОСОБА_2 також у позовній заяві посилався на те, що прилад обліку встановлений не на його території, а знаходиться поза межами належної йому земельної ділянки, в мачтовій трансформаторній підстанції, яка розташована на опорі лінії електропередач, що має необмежений та вільний доступ, ТП-1450 не перебуває на балансі відповідача, тому за її обслуговування, ремонт та за збереження обладнання відповідає власник мереж третя особа ОСОБА_3 , а ПАТ «Київобленерго» мав право на перенесення засобу обліку на територію позивача за рахунок останнього і на сьогоднішній день ПАТ «Київобленерго» не скористався даним правом.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 з посиланням на вимоги п.п. 1, 2, 3, 11, 12, 17, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №28(далі-ПКЕЕН), ст. ст. 203, 216 ЦК України, просив визнати Акт розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком 1 до договору про електропостачання електричної енергії № 9750 від 02.07.2007 року, таким, що не відповідав нормам чинного законодавства на момент його підписання; визнати недійсним Акт розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком 1 до договору про електропостачання електричної енергії № 9750 від 02.07.2007 року, а також понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому зсіданні представник відповідача ПрАТ «Київобленерго» позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити повністю, та зазначив, що 02 липня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про користування електричною енергією №9750. Згідно вказаного договору і Акту розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін, що є Додатком №1 до договору, відповідач є постачальником електричної енергії, третя особа власником мереж, а позивач споживачем електричної енергії.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 липня 2007 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», укладено договір про користування електричною енергією на території населеного пункту № 9750, а саме користування електричною енергією з споживачем на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

За умовами укладеного договору постачальник має право на доступ до засобів обліку споживача для зняття показів засобів обліку та проведення технічної перевірки, а споживач зобов`язаний забезпечити доступ представників власника мереж та постачальника до засобів обліку споживача для зняття показів засобу обліку, проведення технічної перевірки (п. 2, 3 договору).

У березні 2017 року позивач ОСОБА_2 звертався з позовом до суду до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.06.2017 року у справі № 369/3073/17 позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано неправомірним рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (протоколом № 037 від 24 листопада 2016 року на засіданні комісії по розгляду Акту про порушення №032665 від 14 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 ) від 24 листопада 2016 року. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «Київобленерго» задоволено, ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою апеляційного суду Київської області від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Київобленерго» задоволено, рішення суду першої інстанції від 15.06.2017 року по справі № 369/3073/17 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Слід зазначити, що позивач ОСОБА_2 не звертався до відповідача ПрАТ «Київобленерго» та третьої особи ОСОБА_3 щодо перенесення приладів обліку за рахунок позивача і на його об`єкт, а також не звертався до сторін про внесення змін до договору.

Згідно договору відповідач був постачальником електричної енергії, а третя особа, як власник електричних мереж, забезпечував технічну можливість отримання позивачем електричної енергії, тому відповідач без згоди третьої особи(власника мереж) та заяви позивача і без внесення відповідних змін у договір, не мав права самостійно переносити засіб обліку на територію позивача.

ПрАТ «Київобленерго» з 01.01.2019 року не здійснює діяльності з постачання електричної енергії на території Київської області і договірні відносини щодо постачання електричною енергії укладені позивачем з іншою юридичною особою.

У відповідності до п. 6 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними із такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією припиняють свою дію.

Відповідно п.1.1 ст. 1 предметом Договору є постачання електричної енергії Постачальником, використання електричної енергії Споживачем для потреб електроустановки, яка встановлена на об`єкті Споживача і утримання Власником мереж, до яких приєднана встановлена на об`єкті Споживача електроустановка.

Згідно ст. 8 Договору усі зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою усіх сторін та оформлюються письмовою додатковою угодою до Договору.

Згідно ст. 9 Договору цей Договір укладається до 31.12.2007 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною сторін не буде заявлено про відмову від цього Договору або його перегляд. Договір може бути змінено або розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно п.10.1 ст. 10 Договору додатками до цього Договору: №1-акт розмежування балансової належності, № 2-розрахунок втрат.

Згідно п. 10.2 ст. 10 Договору межа відповідальності за стан та обслуговування електроустановок визначається Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, визначеної у додатку «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»(додаток №1 до цього Договору).

Відповідно до п. 1 Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін балансова належність електромереж та установок: постачальника електричної енергії: ПС «Микільська», л-ТП-715 до опори 70; власника електропередавальних (транзитних) електричних мереж: відгалуження ПЛ-10 кВ(AsXSn-35, L=0,020 км), до ТП-1450, ТП-1450; споживача: ПЛ-0,4 кВ(АsXSn-4х16,L=0,060км).

Згідно підпункту 2.1 пункту 2 Акту розмежування межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок установлюється на між власниками електропередавальних (транзитних) електричних мереж та споживачем ВРУ- 1,4 ТП-1450, на шинопроводах.

Відповідно підпункту 2.2 пункту 2 Акту розмежування постачальник електричної енергії несе відповідальність: технічний стан та належну експлуатацію електромереж та електроустановок, що знаходяться на його балансі.

Згідно підпункту 2.3 пункту 2 Акту розмежування власник електропередавальних (транзитних) електричних мереж несе відповідальність: технічний стан та належну експлуатацію електромереж та електроустановок, що знаходяться на його балансі.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Акту розмежування споживач несе відповідальність : технічний стан та належну експлуатацію ПЛ-0,4 кВ(АsXSn-4х16,L=0,060км), внутрішні ел. мережі, прилади обліку та електрообладнання.

Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року по справі №369/3073/17 при розгляді касаційної скарги ПрАТ «Київобленерго» на рішення суду першої інстанції від 15.06.2017 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 03.10.2017 року за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Київобленерго» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії встановлено та у постанові зазначено, що обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ПрАТ «Київобленерго» посилалось на те, що акт про порушення Правил підписано трьома представниками товариства, а тому є дійсним; сам по собі невірний розрахунок санкцій за три роки, а не за шість місяців до дня встановлення порушення після контрольної перевірки приладу не може звільнити позивача від відповідальності за порушення Правил. Також судом не враховано наданий позивачем висновок експертного електротехнічного дослідження від 6 квітня 2017 року № 8782.

У порушення статей 212-214, 303, 315 ЦПК України 2004 року апеляційний суд на викладене уваги не звернув, зазначених вимог закону щодо порушення Правил, як і наданий позивачем висновок експертного електротехнічного дослідження від 6 квітня 2017 року № 8782 не врахував. Крім того, встановлення відповідних індикаторів є правом, а не обов`язком енергопостачальника (пункт 3.1 Методики), а факт втручання споживачем в роботу лічильника електроенергії встановлено експертним дослідженням. При цьому, судом не враховано, що згідно з актом балансової незалежності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 1 до договору про електропостачання електричної енергії від 2 липня 2007 року) відповідальність за технічний стан та належну експлуатацію внутрішньої електричної мережі, прилади обліку та електрообладнання несе саме споживач.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії на дату укладення договору регулювалися статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122.

Відповідно п.3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Згідно п. 8 ПКЕЕН електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію.

Послуги з облаштування електроустановки вузлом обліку побутовому споживачу надаються електророзподільним підприємством відповідно до укладеного договору про приєднання до електричних мереж або відповідно до укладеного договору про виконання додаткових робіт (послуг).

Надання побутовому споживачеві замовлених ним послуг з облаштування або реконструкції вузла обліку електричної енергії здійснюється за рахунок побутового споживача.

У разі розділення обліку електричної енергії оплата послуг облаштування вузла (вузлів) обліку електричної енергії здійснюється за рахунок осіб, з ініціативи яких проводиться відповідне розділення.

Згідно п.11 ПКЕЕН відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об`єктах споживача, та пломб на них несе споживач.

Відповідальність за збереження поквартирних приладів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок.

Перенесення приладів обліку за бажанням споживача, якщо це не суперечить вимогам правил улаштування електроустановок, виконується енергопостачальником за рахунок споживача.

Відповідно до законодавства, що діяло на дату укладення договору від 02.07.2017 року, послуги з облаштування електроустановки вузлом обліку побутовому споживачу надавалися електророзподільним підприємством відповідно до укладеного договору про приєднання до електричних мереж або відповідно до укладеного договору про виконання додаткових робіт (послуг), а перенесення приладів обліку за бажанням споживача, якщо це не суперечить вимогам правил улаштування електроустановок, виконується енергопостачальником за рахунок споживача.

Позивач не звертався до відповідача та третьої особи про внесення змін чи доповнень до договору чи про його перегляд, як передбачено п.п. 8, 9 договору.

Позивачем не надані докази звернення до відповідача щодо надання послуг з перенесення приладу обліку на його територію, докази оплати за надання послуг та докази відмови у наданні такої послуги відповідачем.

Відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р. №2019-VIIІ. Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні.

Відповідно ст. 1 Закону Закон № 2019-VIII: адміністратор комерційного обліку електричної енергії - юридична особа, яка забезпечує організацію та адміністрування комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, а також виконує функції центральної агрегації даних комерційного обліку; електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності; постачальник послуг комерційного обліку - суб`єкт господарювання, який надає послуги комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до вимог цього Закону; постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги.

ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» являється електропостачальником та в силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону виконує функції постачальника універсальної послуги на території Київської області.

ПрАТ «Київобленерго» являється оператором системи розподілу та в силу п. 11 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 виконує функції адміністратора комерційного обліку електричної енергії на території Київської області.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, з розподілу(передачі) електричної енергії, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Пунктом 8 Постанови від 14.03.2018 р. №312 встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Пунктом 4 Постанови від 14.03.2018 р. №312 встановлено, що у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Споживачам, приєднаним до мереж ОСР/ОСП, що не мають права на універсальну послугу, разом із заявою-приєднанням до договору споживача про розподіл електричної енергії можуть надаватись паспорти точок розподілу, оформлені відповідно до Правил.

Відповідно п.6 Постанови від 14.03.2018 року № 312 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію.

Згідно п.2.1.2 ПРРЕЕ оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Відповідно п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

На вимогу споживача оператор системи розподілу протягом трьох робочих днів від дати звернення повинен надати споживачу підписаний оператором системи розподілу примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовій формі.

Згідно п.2.1.6. ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до підпункту 4 п.12.8 Типового договору споживача про надання послуг з розподілу(передачі) електричної енергії(додаток 3 до ПРРЕЕ) невід`ємною частиною договору є додаток №6 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін».

З огляду на п. 8 Постанови від 14.03.2018 року №312 між позивачем і відповідачем з 01.01.2019 року відсутні договірні відносини з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 6 Постанови від 14.03.2018 року №312 у разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Згідно Постанови від 14.03.2018 року № 312 та ПРРЕЕ між позивачем і відповідачем укладений договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, невід`ємною частиною якого є додаток №6 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» і позивач не позбавлений права отримати примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовій формі з додатками.

У зв`язку з укладенням між позивачем і відповідачем договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, договір № 9750 від 02.07.2007 року про користування електричною енергією на території населеного пункту діє тільки в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо, а в іншій частині вказаний договір припинив свою дію.

Згідно вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позовних вимог про визнання Акту розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком 1 до договору про користування електричною енергією на території населеного пункту № 9750 від 02.07.2007 року та визнання його недійсним судом не встановлено, між сторонами відповідно до Закону припинилися договірні відносини з 01.01.2019 року, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про визнання Акту розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін недійсним і таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись вимогами ст. 203 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про визнання Акту розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін недійсним і таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», , місце знаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б.

Інформація про третю особу: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.