Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2019 Справа №607/2666/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

з участю присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

секретаря судового засідання Лобач І.В.,

прокурора Воловник М.В.,

представника ТОККПНЛ, лікаря-психіатра ОСОБА_3,

особи, щодо якої розглядається питання,

пов'язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_4,

законного представника особи,

щодо якої розглядається питання,

пов'язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_5, лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою в якій просить дозволити пролікувати його сина ОСОБА_4 в умовах другого психіатричного відділення у звязку із погіршенням його психічного стану (не приймає медикаменти, відмовився від прийому їжі, вночі не спить, проводить час наодинці, ні з ким не хоче спілкуватися, став озлобленим, агресивним до нього та дружини).

Крім цього, лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що у ОСОБА_4 наявний психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих; суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від його батька ОСОБА_5 На підставі цих відомостей ОСОБА_4 був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_6, який підтвердив висновок про необхідність його госпіталізації. Також ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію ОСОБА_4 згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Згода ОСОБА_4 на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію.

Законний представник особи щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_5, просив госпіталізувати до психіатричного закладу його сина ОСОБА_4, оскільки стан його психічного здоровя погіршився і він потребує лікування в умовах стаціонару.

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяви подані законним представником ОСОБА_4 ОСОБА_5, а також лікарем психіатром ТОККПНЛ ОСОБА_3 про госпіталізацію ОСОБА_4 у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди.

Особа, щодо якої вирішуються заяви про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак на запитання суду та інших учасників справи не відповідав.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд встановив.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів, пацієнт ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (НОМЕР_1 виданий 27.01.2007 року), інвалід загального захворювання 3 групи, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення ТОККПНЛ 03 лютого 2019 року о 14 год. 45 хв. Діагноз: параноїдна шизофренія, епізодичний перебіг, галюцинаторний синдром. Із анамнезу (зі слів пацієнта, його батька, та даних медичної документації) відомо, що на психічний розлад страждає з 2012 року, відколи вперше змінився в поведінці та психічному стані, перебуваючи на роботі в США став замкнутим, відгородженим, внутрішньо-напруженим, не справлявся з виконанням звичайної роботи, з'явилось безсоння, конфліктував з рідними, дружиною. Після повернення додому почав відмічати страх, з'явилась галюцинаторна симптоматика. Під впливом хворобливих переживань наніс собі самоушкодження - в минулому наніс порізи собі крайньої плоті статевого члена станком для бриття. Відтоді неодноразово лікувався в умовах ТОККПНЛ, останній раз в 2 відділенні з 06 березня року по 07 квітня 2018 року. Амбулаторно приймав солерон, азапін, модітен-депо. В умови ТОККПНЛ поступає повторно в житті, повторно в цьому році за направленням Лановецької КЦРЛ в супроводі батька та працівника поліції ОСОБА_7 (ТРП № 003588) у зв'язку з погіршенням стану здоров'я більше тижня - відмовився від прийому ліків, погіршився нічний сон, останню ніч не спав, відмовився від їжі два дні до госпіталізації, почав усамітнюватися, напружений, озлоблений, проявляє агресію до батьків. Психічний стан: пацієнт мовному контакту практично не доступний, в розмову самостійно не вступає. На запитання не відповідає, лише називає своє ім'я. Візуальний контакт не підтримує, відвертає голову від співбесідника. Увагу зосереджує на своїх внутрішніх переживаннях, зміст яких не розкриває. Емоційно внутрішньо напружений, здобний, негативістичний. До свого стану критика відсутня. Комісія прийшла до висновку, що пацієнт потребує стаціонарного обстеження та лікування без його усвідомленої згоди в зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та суттєвої шкоди його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до вимог ст. 14 цього ж Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

Згідно з вимогами ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для госпіталізації ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, а тому заяву ОСОБА_5, лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4 слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_5 Омеляновияа, лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4 - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий Герчаківська О. Я.

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2