ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» грудня 2019 року

м. Харків

справа № 640/6393/19-ц

провадження 22ц/818/5029/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - державний реєстратор Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Грішаніна Г.Б.,

треті особи - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», представник третьої особи - Савченко А.С., арбітражний керуючий Віскунов О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2019 року в складі судді Зуба Г.А.

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Грішаніної Галини Борисівни, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», арбітражний керуючий Віскунов Олександр Віталійович про визнання дій державного реєстратора незаконними та скасування державної реєстрації змін.

Позовна заява мотивована тим, що постановою Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2011 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Самойленко О.М.

Зазначила, що 15 лютого 2012 року між нею та ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 арбітражним керуючим Самойленко О.М. укладено договір купівлі-продажу № 81 нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-:-20, І, ІІ в літері «А-4», загальною площею 428,6 кв м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05 лютого 2015 року припинено обов`язки ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 арбітражного керуючого Белікова О.П., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Саутенка С.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 серпня 2017 року ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Віскунова О.В., зобов`язавши його завершити ліквідаційну процедуру.

Вказала, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року у справі № 5023/10192/11 задоволено заяву ліквідатора та ухвалено наступне: визнано недійсними результати аукціону, проведеного 31 січня 2012 року Товарною біржею "Всеукраїнський торговельний центр" з продажу нежитлових приміщень мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , належних банкруту; визнано недійсним договір № 85 купівлі-продажу нежитлових приміщень мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 15 лютого 2012 року між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Самойленко О.М. та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.; витребувано з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «БК-Скай» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсними результати аукціону, проведеного 31 січня 2012 року Товарною біржею "Всеукраїнський торговельний центр" з продажу нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , належних банкруту; визнано недійсним договір № 81 купівлі-продажу нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 15 лютого 2012 року між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Самойленко О.М. та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.; визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказала, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26 грудня 2018 року по справі № 5023/10192/11 зупинено дію ухвали Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року у цій же справі.

Зазначила, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26 грудня 2018 року по справі № 5023/10192/11 зареєстровано у реєстрі 02 січня 2019 року та оприлюднено 03 січня 2019 року.

08 січня 2019 року державним реєстратором Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Грішаніною Г.Б. зареєстровано право власності на нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 .

Посилалася на те, що підставою для внесення запису № 29813711 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було рішення державного реєстратора Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Грішаніної Г.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 45005512 від 10 січня 2019 року. Підставою для виникнення права власності (реєстрації) на вказані вище нежитлові приміщення була ухвала Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року по справі № 5023/10192/11, але дію вказаної ухвали зупинено ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26 грудня 2018 року.

Вважала, що ухвала Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року у справі № 5023/10192/11 не могла та не може бути підставою для виникнення (реєстрації в подальшому) права власності на спірне майно, оскільки її дію зупинено ухвалою суду апеляційної інстанції.

Вказала, що державний реєстратор повинен був зупинити розгляд заяви про державну реєстрацію права або відмовити в державній реєстрації прав, тому рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 45005512, від 10 січня 2019 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Зазначила, що невідомим залишається той факт, ким саме подано заяву про державну реєстрацію прав та які саме документи подавалися разом з цією заявою.

Просила визнати дії державного реєстратора Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Грішаніної Г.Б. з внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису № 29813711 незаконними, протиправними, необґрунтованими та такими, що вчинені з істотним порушенням норм чинного законодавства України та скасувати державну реєстрацію права власності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень, запис № 29813711, (підстава внесення запису рішення державного реєстратора Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Грішаніної Г.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 45005512, від 10 січня 2019 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву, стягнути з відповідача на її користь судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2305,20 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала доводи та вимоги позовної заяви. При цьому зазначила, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що її порушення прав вбачається у наслідках, спричинених неправомірним рішенням та дією суб`єкта владних повноважень, які призвели до зміни цивільних правовідносин та пов`язані з реалізацією майнових і особистих немайнових інтересів.

23 жовтня 2019 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Алькор Інвест» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство вважало, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга - необгрунтованою. При цьому зазначило, що на сьогодні власником спірного нерухомого майна є ОСОБА_3 , що підтверджено постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року, тому обраний ОСОБА_1 спосіб захисту не є ефективним, оскільки не відповідає своїй меті. Вказав, що державний реєстратор діяв в межах своїх повноважень. Законом не передбачено обов`язку державного реєстратора перевіряти наявність рішень, що містять заборону/зупинення дій на передання права власності на те чи інше нерухоме майно. Крім того, відсутнє будь - яке судове рішення, яке забороняло б вчинення реєстраційних дій.

25 жовтня 2019 року до суду апеляційної інстанції від арбітражного керуючого Віскунова О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вважав апеляційну скаргу безпідставною, оскільки дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності за ОСОБА_6 не суперечили чинному законодавству, зокрема, Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (частина 1 статті 25) та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (частина 4 статті 8). Права ОСОБА_1 ніяким чином не порушені, оскільки з 22 листопада 2018 року вона немає ніякого відношення до майнових активів, щодо яких проводились реєстраційні дії.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що оскільки обраний позивачкою спосіб захисту сам по собі не сприяє ефективному відновленню її порушеного права, позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2011 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Самойленко О.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05 лютого 2015 року припинено обов`язки ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 арбітражного керуючого Белікова О.П., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Саутенка С.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 серпня 2017 року ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Віскунова О.В., зобов`язавши його завершити ліквідаційну процедуру.

15 лютого 2012 року між ОСОБА_1 та ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 арбітражним керуючим Самойленко О.М. укладено договір купівлі-продажу № 81 нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-:-20, І, ІІ в літері «А-4», загальною площею 428,6 кв м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року по справі № 5023/10192/11 за заявою ліквідатора ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними, витребування майна та визнання права власності по справі за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання банкрутом, заяву ліквідатора задоволено, визнано недійсними результати аукціону, проведеного 31 січня 2012 року Товарною біржею "Всеукраїнський торговельний центр" з продажу нежитлових приміщень мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , належних банкруту; визнано недійсним договір № 85 купівлі-продажу нежитлових приміщень мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 15 лютого 2012 року між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Самойленко О.М. та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.; витребувано з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «БК-Скай» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсними результати аукціону, проведеного 31 січня 2012 року Товарною біржею "Всеукраїнський торговельний центр" з продажу нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , належних банкруту; визнано недійсним договір № 81 купівлі-продажу нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 15 лютого 2012 року між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Самойленко О.М. та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.; визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року по справі № 5023/10192/11 та зупинено дію ухвали Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року по справі № 5023/10192/11.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року по справі № 5023/10192/11 - залишено без задоволення, ухвалу суду - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року касаційні скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25 лютого 2019 року та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року у справі № 5023/10192/11 - залишено без задоволення, постанову та ухвалу судів - залишено без змін.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 156527795 від 16 лютого 2019 року, нежитлове приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, ІІ в літері «А-4», загальною площею 428,6 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ; дата державної реєстрації 08 січня 2019 року; державний реєстратор Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Грішаніна Г.Б.; підстава виникнення права власності - ухвала Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року у справі № 5023/10192/11; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 45005512, від 10 січня 2019 року.

Статтею 13 Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод людини» передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення у справі ЧАХАЛ проти Об`єднаного Королівства» (CHAHAL v. the UNITED KINGDOM. (22414/93 [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати суть скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин стаття 13 Конвенції може забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечувати повноваження порушеного права, має бути реальний захист та відновлення порушеного права.

Матеріали справи свідчать про те, що Верховним Судом констатовано відсутність порушеного права позивача.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснив, що державний реєстратор не повинен був вчиняти реєстраційні дії щодо спірного майна, оскільки ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26 грудня 2018 року зупинено дію цього рішення. До ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, тобто до 25 лютого 2019 року, ОСОБА_1 залишалася власницею спірного майна та мала право розпоряджатися ним на свій розсуд. Неправомірні дії державного реєстратора позбавили її такого права, що є підставою для відшкодування збитків.

В свою чергу арбітражний керуючий в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що дії державного реєстратора відповідали Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Так, частиною 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином, законом не передбачено обов`язку державного реєстратора перевіряти у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявність рішень, що містили б заборону/зупинення дій на передання права власності на те чи інше нерухоме майно.

Державний реєстратор Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Грішаніна Г.В. не знала та не могла знати про існування ухвали Східного апеляційного господарського суду від 26 грудня 2018 року по справі № 5023/10192/11. Крім того, ця ухвала не скасувала права власності ОСОБА_3 на спірне майно, а лише зупинила дію ухвали Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року, відповідних записів про заборону відчуження права власності до реєстру не вносилось.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Серед підстав відмови у державній реєстрації або зупинення проведення реєстраційних дій відсутня, як підстава, наявність ухвали про зупинення дії ухвали, яка є підставою для державної реєстрації. Крім того, на момент проведення державної реєстрації не виносилось й жодного рішення суду, що набрало законної сили про заборону вчинення реєстраційних дій.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за ОСОБА_3 є ухвала Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року у справі № 5023/10192/11.

Крім того, частиною 4 статті 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що ухвала та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25 лютого 2019 року ухвала Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року залишена без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05 червня 2019 року ухвалу Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року та постанова Східного апеляційного господарського суду від 25 лютого 2019 року залишені без змін.

Отже, ухвала Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року у справі № 5023/10192/11 як судовий акт, яка набрала законної сили з моменту її проголошення, підлягала виконанню на всій території України саме з 22 листопада 2018 року, а тим більше залишена в силі вищими інстанціями.

Таким чином, на час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 не була власницею спірного нерухомого майна. Дійсним власником спірного майна є ОСОБА_3 , тому вважати, що права ОСОБА_1 , як власниці майна на час звернення до суду порушені та підлягають захисту, підстав немає. Обраний позивачем спосіб захисту не сприяє ефективному відновленню її порушеного права.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 09 грудня 2019 року.