_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6557/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09.12.2019

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби, Одеського науково дослідного експертно криміналістичного Центру Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Державної фіскальної Служби про скасування заходів примусового виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби, Одеського науково дослідного експертно криміналістичного Центру Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Державної фіскальної Служби про скасування заходів примусового виконання рішення.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов до наступного.

Положеннями пункту 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно акта складеного на підставі Інструкції з діловодства від 17.12.2013 №173, у присутності старшого секретаря суду, діловода суду та секретаря суду під час відкриття конверта надісланого поштовим зв`язком від ОСОБА_1 в позовній заяві, було виявлено відсутність вказаних додатків, а саме: докази сплати судового збору (квитанція про сплату судового збору).

Також, відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1ст.15 ЦК України).

Звертаю увагу позивача, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

Разом із тим, як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна власником якого він є, а не інша особа, тобто між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено звернення до суду з позовом до ВДВС з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено можливість звернення до суду зі скаргою у разі, якщо учасники виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Також, відповідно до п. 4, п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України, крім іншого, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Як вбачається у позовній заяві позивачем серед іншого визначено у якості відповідачів Одеський науково дослідний експертно криміналістичний Центр Міністерства внутрішніх справ України та Головне управління Державної фіскальної Служби, разом з тим позовна заява не містить зміст позовних вимог щодо вказаних відповідачів, а саме: якими діями чи бездіяльністю порушене, невизнане або оспорене останніми право позивача та у який спосіб це право позивача може бути відновлене чи захищене, не вказано виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідачів із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, позивачу, з урахуванням обставин якими він обґрунтовує позовні вимоги, слід уточнити та конкретизувати зміст позовних вимог, оскільки, саме позивач визначає предмет спору, а суд розглядає справи лише в межах заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані вище недоліки.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби, Одеського науково дослідного експертно криміналістичного Центру Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Державної фіскальної Служби про скасування заходів примусового виконання рішення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бескровний Я. В.