ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/247/16-ц
Номер провадження: №22-ц/891/252/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.,

відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 10 червня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника Публічного Акціонерного Товариства «АктаБанк», до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ПАТ «АКТАБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 26.04.2013 року між ПАТ«АКТАБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № /Т/973832, згідно умов якого банк надав відповідачу на споживчі потреби грошові кошти у розмірі 100000 грн на умовах строковості, платності, забезпеченості та цільового використання, із виплатою процентів за користування грошовими коштами у розмірі 0,01% річних, сплатою щомісячної комісії за супроводження кредиту у розмірі 2400 грн та остаточним строком повернення грошових коштів до 25.04.2018 року.

26 квітня 2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № /Т/973832 від 26.04.2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, внаслідок якого за ОСОБА_2 станом на 01.04.2016 року рахується заборгованість у сумі 130717,08 грн., яка складається із строкової заборгованості по кредиту у сумі 41672,75 грн., простроченої заборгованості по кредиту у сумі 34731,82 грн., строкової заборгованості по відсоткам у сумі 0,41 грн., простроченої заборгованості по відсоткам у сумі 12,10 грн., простроченої комісії за обслуговування кредиту у сумі 48000,00 грн., штрафу по кредиту у сумі 6300,00 грн., яка на вимогу банку не погашається ані позичальником, ані поручителем, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість у сумі 130717,08 грн.

Заочним рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 10 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ «АКТАБАНК» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного товариства «АКТАБАНК» заборгованість за кредитним договором № /Т/973832 від 26 квітня 2013 року у розмірі 130717 (сто тридцять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 08 копійок.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 10 червня 2016 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 13 липня 2018 року замінено первісного позивача ПАТ «АКТАБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що через порушення позичальником та поручителем позичальника умов взятих на себе зобов»язань по кредитному договору та договору поруки і існуванням на день звернення до суду із позовом простроченої заборгованості, є визначені законом підстави для покладення на відповідачів солідарної відповідальності та стягнення з них заборгованості на користь позивача.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, виходячи як з встановлених обставин справи, так і норм матеріального права, що регулюють правовідносини між сторонами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 23 квітня 2013 року між Публічним Акціонерним Товариством «АКТАБАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № /Т/973832, згідно з умовами якого останній отримав споживчий кредит у сумі 100000 грн. на умовах строковості, платності, забезпеченості та цільового використання, із виплатою процентів за користування грошовими коштами у розмірі 0,01% річних, сплатою щомісячної комісії за супроводження кредиту у розмірі 2400 грн та остаточним строком повернення грошових коштів до 25.04.2018 року.

З метою забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором, 23.04.2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 161559, згідно умов якого остання поручилася перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору № /Т/973832.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 23.03.2018 року №2 ПАТ «АКТАБАНК» передав ТОВ «Фінансова «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги, у тому числі щодо зобов»язань, які виникли з кредитного договору № /Т/973832 від 23.04.2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2, а також по договору поруки, укладеному 23.04.2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору № /Т/973832 від 23.04.2013 року.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що ОСОБА_2 зобов'язання за договором належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом на 01 квітня 2016 року виникла заборгованість у сумі 130717,08 грн., яка складається із строкової заборгованості по кредиту у сумі 41672,75 грн., простроченої заборгованості по кредиту у сумі 34731,82 грн., строкової заборгованості по відсоткам у сумі 0,41 грн., простроченої заборгованості по відсоткам у сумі 12,10 грн., простроченої комісії за обслуговування кредиту у сумі 48000,00 грн., штрафу по кредиту у сумі 6300,00 грн., яка на вимогу банку відповідачами не погашена.

Вирішуючи спір та дійшовши висновків про наявність підстав для солідарного стягнення з поручителя та позичальника заборгованості по кредитному договору, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, остання оплата по кредитному договору, який передбачає щомісячне погашення заборгованості, здійснена позичальником 15.07.2014 року (а.с.6), а з вимогою до поручителя позивач звернувся лише 12.04.2016 року (а.с.2, 33).

Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

З аналізу наведених норм права вбачається, що порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора, а отже строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Згідно з частиною першою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251 та ч.2 ст. 252 ЦК України).

Отже, встановивши, що остання оплата по кредитному договору, який передбачає щомісячне погашення заборгованості, здійснена позичальником 15.07.2014 року (а.с.6), а з вимогою до поручителя позивач звернувся лише 12.04.2016 року (а.с.2, 33), при цьому договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, у зв»язку із чим умова договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, так як у такому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, що повністю узгоджується з правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справах № 490/5224/14-ц, № 408/8040/12.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, приймаючи до уваги вимогу Банку позичальнику про дострокове виконання зобов»язань внаслідок їх порушення та пред»явлення

вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання основного зобов'язання, колегія суддів приходить до висновку, що в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, а отже доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування ухваленого у справі рішення з постановленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог до поручителя є такими, що грунтуються на законі.

З огляду на наведене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині покладення на поручителя солідарного із позичальником обов»язку по виконанню зобов»язань за кредитним договором.

Зважаючи на положення ст.ст.352, 367 ЦПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 не уповноважена у відповідності до закону на подання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_2, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та стягнення з позичальника грошових коштів не переглядається, як таке, що у передбачений законом спосіб не оскаржується.

Таким чином, з огляду на встановленні судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні рішення судом першої інстанції, невідповідність висновків суду фактичним обставинам у справі, колегія суддів у відповідності до вимог ст.376 ЦПК України вважає необхідним рішення суду в частині стягнення загальної кредитної заборгованості та судових витрат з поручителя ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника Публічного Акціонерного Товариства «АктаБанк» скасувати з ухваленням нового судового рішення у цій частині про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст.352, 367,374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 10 червня 2016 року скасувати в частині стягнення загальної кредитної заборгованості та судових витрат з поручителя ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника Публічного Акціонерного Товариства «АктаБанк», та ухвалити нове рішення у цій частині про відмову у задоволені позову.

В іншій частині судове рішення не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складення повного тексту постанови 28.01.2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська