Провадження №4-с/359/16/2019
Справа №359/6969/18
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, що полягають у поверненні виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною скаргою, яку обґрунтувала тим, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя були вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю ОСОБА_4 та третій особі ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, яке підлягає поділу. Дана ухвала була направлена до Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області. Незважаючи на це, виконавча служба ухиляється від виконання даної ухвали. Зокрема, при зверненні ОСОБА_1 до виконавчої служби їй була надана копія повідомлення про повернення виконавчого документа у звязку з тим, що місце реєстрації боржника не знаходиться на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області. Зважаючи на положення Закону України «Про виконавче провадження» щодо права вибору стягувача місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, а також проведення виконавчих дій за місцем знаходження майна. Тому ОСОБА_1 вважає повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття неправомірним та у звязку з цим просить визнати неправомірними дії Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області з невиконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року та зобовязати державного виконавця виконати дану ухвалу суду.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6 підтримала заявлені у скарзі вимоги та просила задовольнити скаргу.

Державний виконавець Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з підстав її необґрунтованості.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 ОСОБА_7 направила до суду письмові пояснення щодо скарги, в яких зазначила, що дії Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області щодо повернення ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року стягувачу без виконання були вчинені відповідно до закону та в межах повноважень. Тому просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився та про своє ставлення до поданої скарги не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Встановлено, що оскаржуване повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання було прийнято 05 грудня 2018 року. Тоді як вказана скарга була на правлена до суду 14 грудня 2018 року, що підтверджується штампом ПАТ «Укрпошта» на поштовому конверті, в якому скарга на дійшла до суду (а.с.5).

Зважаючи на це, суд вважає, що строк для звернення до суду з вказаною скаргою не пропущено.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року за заявою ОСОБА_1 вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва ОСОБА_4 та третій особі ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступного нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,04400 га з кадастровим номером :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, ДП «Колос»; садового будинку з господарськими будівлями загальною площею 371,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, ДП «Колос», вул. Дачна, буд.6, квартири, загальною площею 72,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; квартири, загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.2-3).

05 грудня 2018 року державний виконавець Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 винесла повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с.4). Підставою для відмови у прийнятті заяви стягувача про примусове виконання рішення суду та відкритті виконавчого провадження є предявлення не за належним місцем виконання, а правовою підставою - п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом п.2 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.5 Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі ухвал судів у цивільних справах у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно положень п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

За змістом п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення у разі, якщо виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Зі змісту ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року вбачається, що в межах виконання даної ухвали стягувачем визначено ОСОБА_1, тоді як боржником зазначено ОСОБА_3

З визначення, наданого абз.2 ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт.

З огляду на вказані положення Закону України «Про виконавче провадження»фактично даною ухвалою встановлено заборону на вчинення дій щодо відчуження спірного нерухомого майна виключно приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тобто саме приватного виконавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобовязано утриматися від вчинення дій щодо відчуження спірного нерухомого майна.

Зі змісту ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, приватний виконавець ОСОБА_8 м. Київ, вул. Хмельницького, 17/52-А оф.610.

Вказана обставина свідчить, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року предявлена ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області не за належним місцем виконання. Тому суд вважає, що державним виконавцем було правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до положень ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до ст.450 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи доводи заявника, викладені у скарзі, а також враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що у задоволенні скарги належить відмовити.

На підставі ст.452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Тому, підстави для відшкодування ОСОБА_1 понесених нею витрат на правничу допомогу, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ч.1 ст.258, ст.260, ст.ст.450,451,452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, що полягають у поверненні виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 04 лютого 2019року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський