Справа № 357/9883/13-ц
У Х В А Л А

10 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області Власенко О.А., мотивуючи тим, що державний виконавець 22.10.2018 року протиправно винесла розпорядження про перерахунок 357131 грн. 08 коп. на користь ОСОБА_2 , протиправно прийняла інші рішення та вчинила дії в рамках ВП №44023382 в період з 12.09.2018р. по 18.12.2018р., проявила бездіяльність з належного виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 03.12.2013 року.

Скаржник просив поновити строк для звернення до суду з даною скаргою, мотивуючи тим, що, лише після отримання повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 12.09.2019 року про скасування ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 17.05.2019 року, він був обізнаний з підставами скасування його скарги та звернувся до суду з даною скаргою з інших підстав, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Представник Білоцерківського міськвідділу ДВС ГТУЮ в Київській області та представник заінтересованої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечили задоволення клопотання про поновлення строку для звернення до суду з даною скаргою, зазначивши, що від імені скаржника при розгляді апеляційної скарги в апеляційній інстанції діяв його представник, тобто скаржник ОСОБА_1 був вчасно повідомлений про результати розгляду його скарги.

Суд заслухавши думку учасників судового процесу приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку розгляду скарги не підлягає до задоволення.

Так, законодавцем передбачені строки для звернення зі скаргою (ст. 449 ЦПК України). Та частиною другою даної статті передбачена можливість поновлення строку для подання скарги, якщо такий строк пропущений з поважних причин.

Суд не вбачає поважність причин для поновлення такого строку. Оскільки, в даному випадку, скаржник не просить поновити строк для звернення до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, а ставить питання про поновлення строку в зв`язку з обранням іншого способу захисту свого порушеного права. Так, в постанові Київського апеляційного суду від 12.09.2019 року у справі № №357/9883/13-ц зазначено, що скарга щодо складання спірного розпорядження від 22.10.2018 року була розглянута без участі боржника. Однак, зазначене не дає підстави для поновлення строку з розгляду аналогічної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом статті 447 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Згідно із частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також, з роз`яснень пункту 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» убачається, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Дослідивши клопотання про поновлення строку на оскарження, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини не є поважними та не можуть слугувати підставою для поновлення строку на звернення зі скаргою в порядку статті 447 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Встановлення та дотримання правил судової процедури, до якої відносяться строки вчинення процесуальних дій, не можуть вважатися порушеннями чи то перепонами у праві на справедливий суд.

Таким чином, суд, розглянувши в судовому засіданні клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою не вбачає поважності причин пропуску такого строку. Крім того, суд звертає увагу, що скаржником оскаржуються, без конкретизації та чіткого визначення, і інші дії та процесуальні рішення державного виконавця у ВП № 44023382, в період з 12.09.2018р. по 18.12.2018р., однак щодо причин пропуску строку для звернення до суду зі скаргою стосовно таких дій, - скаржником не надано належних пояснень та обгрунтувань.

Керуючись ст.ст. 447-450 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена учасниками справи до Київського апеляційного суду, у порядку встановленому законом, протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

СуддяО. Я. Ярмола