Справа № 219/3685/19
Провадження № 2/219/1610/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Азямова Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що він є власником вказаного будинку, на підставі договору міни частини квартири на жилий будинок та земельну ділянку від 30.07.2010 року.
У належному позивачу будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який у спірному житловому приміщенні не проживає з червня 2013 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у належному ОСОБА_1 будинку, він просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача у будинку негативно впливає на матеріальний стан позивача та порушує його права як власника.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Руднєва І.С., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи у їхню відсутність, та у разі неявки відповідача до суду без поважних причин, не заперечували відносно заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору міни частини квартири на жилий будинок та земельну ділянку від 30.07.2010 року є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 13-14). Право приватної власності за ОСОБА_1 зареєстровано Артемівським бюро технічної інвентаризації 30.08.2010 року за № 14741946. (а.с. 15).
Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування.
Як вбачається з довідки № 372 від 28.03.2019 року, в спірному житловому приміщенні, окрім позивача, зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).
Відповідно до довідок № 373, № 374 від 28.03.2019 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з червня 2013 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особисті речі ОСОБА_2 у вказаному будинку відсутні.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин, суд вважає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.
Враховуючи, що позивачу було відстрочено сплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі, то ці витрати в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 247, 263, 265 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є.Дубовик