Справа № 450/1092/19 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/2079/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м.Львів

Справа № 450/1092/19

Провадження № 22ц/811/2079/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Фейір К.О.

з участю ОСОБА_1 ,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області, постановлену у м.Пустомити 3 квітня 2019 року (суддя Данилів Є.О.)

у справі

за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

1 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою, у якій просить зобов`язати Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про її ( ОСОБА_1 ), народження відмітку про національність її батька ОСОБА_3 - «поляк».

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що у відповідності до актового запису № 3374 у свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 , повторно виданому 17серпня 2016 року, її (заявника) батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У відповідності до свідоцтва про народження НОМЕР_2 національність її батька - ОСОБА_5 зазначена «поляк». Зазначає, що згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова від 11 липня 2016 року зобов`язано Пустомитівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про шлюб № 35 від 24 листопада 1968 року, зареєстрованого Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області в частині національності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з «у країнець » на «поляк». Стверджує, що згідно Витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, національність ОСОБА_3 вказана «поляк». Вказує, що встановлення національності батька у її ( ОСОБА_1 ) реєстраційних документах має значення для отримання карти поляка. Стверджує, що у зв»язку із наведеним у неї виникла необхідність внести у актовий запис про її народження відмітку про національність батька «поляк». Зазначає, що у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області їй відмовили у цьому з мотивів, що така відмітка може бути внесена лише за рішенням суду.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд виходив з того, що із заяви ОСОБА_1 . вбачається спір про право.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з заявою, про внесення зміни до актового запису про її ( ОСОБА_1 ), народження, а саме відмітку про національність її батька ОСОБА_3 - «поляк». У заяві не зазначено, що існує спір про право, хоч про це зазначено у оскаржуваній ухвалі. Заявник заперечує наявність спору про право та зазначає, що встановлення такого факту їй потрібно для отримання карти поляка.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до передчаснорго висновку про відмову у відкритті провадження у справі з підстав існування спору про право, хоч який спір існує, суд першої інстанції не вказав.

З наведених мотивів, ухвала суду, яка перешкоджає руху по справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381- 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 квітня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Пустомитівського районного суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді