Справа № 346/3976/19
Провадження № 2/346/1965/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі - головуючого - судді Веселова В.М.,

секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 . Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору, мати позивачки ОСОБА_5 , її дочка ОСОБА_1 та онуки- ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 та після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на 1/5 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

З метою оформлення спадщини вона звернулась до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову, оскільки частки померлої голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не було виділено. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали в судове засідання письмові клопотання, в яких відмовилися від своїх часток у спірному будинковолодінні на користь позивачки, позовні вимоги визнали повністю, просили розгляд справи провести без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідачів, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 13 квітня 1989 року виданого виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення №59 від 9 березня 1989 року в цілому жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №59765 від 26.09.2017 року, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстровій книзі №1 під реєстровим №210 за ОСОБА_5 (а.с.16)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 грудня 2016 року складено відповідний актовий запис № 13 (а.с.6).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Ценявської сільської ради Коломийського району 03 лютого 2005 року, зареєстрованого в реєстрі №5, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно та належні їй права, які належні їй на момент складання заповіту, та майно і права, які належатимуть їй в майбутньому заповіла ОСОБА_1 , яка є позивачкою по даній справі (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за заповітом на 1/5 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Ценявської сільської ради № 420 від 21.08.2019 року ОСОБА_5 належить частина житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , приватизовані земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства. Тип двору селянський. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку проживали: голова домогосподарства ОСОБА_5 , її дочка ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 На момент смерті ОСОБА_5 в спадковому будинку проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Заповіт від імені померлої ОСОБА_5 посвідчувався у виконкомі Ценявської сільської ради Коломийського району за № 5 від 03 лютого 2005 року, не скасовувався і не змінювався (а.с.15).

Окрім позивачки спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є онуки померлої: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідачі по справі, які на спадщину не претендують та не заперечують щодо оформлення спадкового майна в цілому за позивачкою, про що подали заяви до суду,справу просять слухати у їх відсутність. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину не має.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв`язку з тим частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено (а.с.18).

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Згідно ч.1 п.11ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті.

У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачі по справі подали до суду заяви в яких позовні вимоги визнали та відмовились від своїх часток в спадковому майні на користь позивачки.

Згідно даних технічного паспорту в АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок «літ. А», котельня «літ. Б», літня кухня «літ. В», стайня «літ. Г», навіс «літ. Д», сарай «літ. Е», вбиральня «літ. Ж», криниця «№», ворота,огорожа «№1-2», вимощення «ІІ» (а.с. 11-14).

Згідно копії висновку про оцінку майна від 21.08.2019 року вартість житлового будинку, загальною площею 42,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, без врахування вартості земельного компоненту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 86 123,00 грн. (а.с.17).

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та керуючись ст.ст.206 ч.1,247 ч.2 ,239,263,264,265,268,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2019 року.

Суддя Веселов В. М.