Єдиний унікальний номер 236/4197/18 Номер провадження 22-ц/804/621/19

Доповідач Санікова О.С.
Категорія 53
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в місті Бахмуті цивільну справу № 236/4197/18

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 грудня 2018 року,

(суддя Ткачов О.М., рішення ухвалено у м. Лиман),-

В С Т А Н О В И В :

З позовної заяви, яка 27.11.2018 року надійшла до Краснолиманського міського суду Донецької області вбачається, що з 16 травня 1985 року ОСОБА_1 працювала у відповідача на різних посадах.

20 червня 2016 року згідно наказу №1/ОС «Луганське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» Державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Луганське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Луганської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Згідно наказу про припинення трудового договору №1189-ОС від 17 липня 2017 року ОСОБА_1 була звільнена з 17 липня 2017 року з посади бухгалтера другої категорії виробничого підрозділу «Луганське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату.

В наказі про припинення трудового договору зазначено, що ОСОБА_1 має право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсації за 22 дні відпустки.

Відповідач структурний підрозділ «Луганська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» не виплатило ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з 16 березня 2017 року по день звільнення, тобто 17 червня 2017 року, що підтверджується розрахунком заробітної плати.

Тобто, стягненню з відповідача структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягає заборгованість по заробітній платі за період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, яка складає 30978,31 грн., одноразова грошова допомога у розмірі одного середнього заробітку, яка складає 6097,20 грн.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства"Українська залізниця" в особі Регіональної філії Донецька залізниця на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (в тому числі компенсація за невикористані дні відпустки та вихідну допомогу) в сумі 30978,31 грн.; зобовязано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" утримати з цієї суми податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові платежі; стягнуто з Публічного акціонерного товариства"Українська залізниця" на користь держави судовий збір у розмірі 592,03 грн.; в іншій частині позову відмовлено у звязку з відсутністю підстав для його задоволення; допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі АТ «Укрзалізниця» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в позові ОСОБА_1

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також неправильне застосування норм матеріального права; в порушення статей 279, 187, 272, 190 ЦПК України суд не надіслав відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі, не повідомив про дату, час та місце розгляду справи, не надав строк для подання відповідачем відзиву на позов, а також не надіслав відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, чим суттєво порушені права відповідача; унеможливлення виконання ПАТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» обовязків, передбачених чинним законодавством України, апелянт обгрунтовує посиланням на ст.ст. 4, 116 КЗпП України, ст. 9, ч.3 ст. 11, ст. 263, 617 ЦК України, Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», на факт захоплення 17 березня 2017 року адміністративних будівель структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця»; суд першої інстанції не надав належної оцінки Науково-правовому висновку Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року №126/2/21-10.2, а також не врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 23 березня 2016 року по справам №6-364цс16 та 6-365цс16 від 25 травня 2016 року по справі №6-948цс16; в порушення вимог чинного законодавства суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі «розрахунків заробітної плати» та інших паперів, складених після 16 березня 2017 року невідомими особами; при цьому суд не прийняв до уваги, що по факту захоплення адміністративної будівлі структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та зокрема печаток структурного підрозділу було відкрито кримінальне провадження; крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 28 березня 2018 року по справі №408/2306/17-ц зазначив, що сам по собі факт звільнення позивача з підприємства не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги заявлені щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, одноразової допомоги, сумарна вартість яких дорівнює 37075,51 грн.

Враховуючи те, що апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі та зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працювала у відповідача з 16 травня 1985 року по 17.07.2017 року, коли була звільнена у звязку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

У відповідача перед позивачем після звільнення склалась заборгованість по заробітній платі в сумі 30978,31 грн.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що право на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», а позивач знаходилася з Регіональною філією «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» в трудових відносинах до 17.07.2017 року, виконувала свої трудові обовязки в повному обсязі, але при звільненні не отримала усі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду.

Проте, при розгляді справи судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права.

Так, відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.175 ЦПК України свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування позивач викладає у позовній заяві.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 62 цього Кодексу повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

З позовної заяви, в якій позивачем зазначена ОСОБА_1, вбачається, що вона підписана не ОСОБА_1 (з огляду на її підпис у ксерокопії паспорту), а невідомою особою. Повноваження представника ОСОБА_1 на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 до матеріалів справи не додані.

За таких обставин у суду першої інстанції не було законних підстав для прийняття позовної заяви, в якій позивачем зазначена ОСОБА_1, та розгляду її по суті.

Крім того, судом першої інстанції дана справа розглянута в порядку спрощеного провадження з порушенням статей 274-279 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням позовної заяви, в якій позивачем зазначена ОСОБА_1, без розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 грудня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: