Справа № 404/6306/18
Номер провадження 2/404/3291/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Прокуратури Кіровоградської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішенням, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, суд, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Кіровоградського відділу поліції Головного управління національної поліції у Кіровоградській області, Прокуратури Кіровоградської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішенням, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, просив:

- стягнути з Кіровоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області та Прокуратури Кіровоградської області, за рахунок їх бюджетних асигнувань 2 000 000 грн. моральної шкоди завданої йому незаконним повідомленням про підозру та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- зобов`язати Державну казначейську службу України списати у безспірному порядку з відповідного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь грошові кошти в розмірі 2 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої йому незаконними діями органів дізнання та досудового слідства.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 серпня 2015 року слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області старшим лейтенантом міліції Рудовим В.В., за погодженням з старшим прокурором прокуратури Кіровоградської області Мехедою В.Д., позивачу було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.191 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000029 від 03 березня 2015 року.

19 серпня 2015 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурком Р.В., за клопотанням слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції Рудова В.В., погоджено прокурором прокуратури Кіровоградської області Мехедою В.Д., до ОСОБА_1 , як до підозрюваного, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 10 год. 30 хв. 19 серпня 2015 року до 10.год. 30 хв. 17 жовтня 2015 року та визначено розмір застави в сумі 350 000 грн. Вказану ухвалу слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурком Р.В. звернуто до негайного виконання одразу після її проголошення.

З зали Кіровського районного суду м. Кіровограда, одразу ж після закінчення розгляду клопотання щодо обрання відносно позивача запобіжного заходу, він був під конвоєм доставлений до СІЗО № 14 м. Кіровограда.

Вказано, що спочатку його було доставлено до кімнати, яка знаходиться в підвальному приміщенні СІЗО № 14 м. Кіровограда, де він надавав працівникам СІЗО анкетні дані та було відібрано відбитки пальців. Після чого його доставили до камери призначеної для тримання чотирьох осіб і залишили в ній з двома іншими, раніше невідомими йому, особами.

Камера працівниками СІЗО зачинена не була, на його думку свідомо, оскільки через деякий час до камери, де він перебував, увійшов незнайомий чоловік і покликав на розмову.

Він прослідував до іншої камери де йому були нанесені тілесні ушкодження невідомими особами, які наносились до знепритомніння. Хто це був, чи переодягнені працівники СІЗО, чи так само підозрювані або обвинувачені особи, йому не відомо.

В СІЗО № 14 м Кіровограда він пробув до вечора 19 серпня 2015 року і був звільнений у зв`язку з внесенням застави його дружиною в розмірі 350 000 грн.

Зазначено, що самостійно покинути СІЗО № 14 м. Кіровограда через тяжкість завданих тілесних ушкоджень не зміг і був доставлений до міської лікарні № 4, в якій стався гіпертонічний криз, у зв`язку з чим його було доставлено каретою швидкої допомоги до обласної лікарні та діагностовано: закриту ЧМТ, струс головного мозку, забійні рани, обличчя, обширна підапоневротична гематома лобко-скронево тім`яної ділянки, внутрішньошкірні гематоми вік, обох очей, закрита травма грудної клітини з обох сторін, забої м`яких тканин нижньої щелепи з обох сторін та в подальшому перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога поліклінічного відділення № 4 з діагнозом численні перелами ребер.

В той же час, зареєстроване за повідомленням його дружини з приводу побиття кримінальне провадження № 0007810 до теперішнього часу не розслідувано, винних осіб в його побитті не встановлено. В рамках кримінального провадження було проведено судово-медичну експертизу та надано висновок №1620/1303, що тілесні пошкодження грудної клітини у вигляді переломів 4,5,6,7,8,9,10,11 ребер зліва та 9 ребра з права відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинивших довготривалий розлад здоров`я, усі інші - до легких.

На стаціонарному лікуванні, у зв`язку з відвіданням СІЗО №14 в межах кримінального провадження № 0000029, у Кіровоградській обласній лікарні він перебував з 19 серпня 2015 року по 25 серпня 2015 року, а з 27 серпня 2015 року по 19 вересня 2015 року на амбулаторному лікуванні. Отримані травми голови та грудної клітини турбують його досі.

На протязі місяця він не міг повернутися додому до своїх дітей через свій зовнішній вигляд, не міг без сторонньої допомоги підводитись через численні переломи ребер. Його дружина через нервовий зрив потрапила до лікарні. Вони витрачали кошти на лікування, правову допомогу, тому що увесь час з боку правоохоронних органів відбувався тиск і залякування.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2015 року було скасовано ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурка Р.В. від 19 серпня 2015 року та відмовлено у клопотанні слідчого та прокурора щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та зобов`язано повернути дружині 350 000 грн. внесеної застави.

Підставою скасування вищевказаної ухвали послужили висновки про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Таким чином, в період з 17 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року він перебував під підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що є особливо тяжким злочином та отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у СІЗО № 14.

Усі намагання в розслідуванні кримінального провадження № 0007810 стосовно його побиття слідчим зводились до того, що неможливо встановити винних, поки вони не зізнаються особисто у скоєному злочині.

31 грудня 2015 року прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області Суворовим О.Л. було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000029 від 03 березня 2015 року відносно нього.

11 серпня 2017 року кримінальне провадження № 0000029 від 03 березня 2015 року, слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області Споришем А.Ю. було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 - 1 КК України, оскільки під час досудового розслідування відбулася перекваліфікація кримінального провадження з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 2. ст. 364-1 КК України.

Майже два роки, хоча і формально, оскільки під підозрою перебував з 17 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року, він знаходився під слідством за злочин, якого не вчиняв і це визнано органами прокуратури, і судом.

Вважає, що дії поліції, прокуратури та слідчого судді були спрямовані на усунення його від здійснення корпоративного управління Товариства ПрАТ «Весна». В період його незаконного затримання та лікування від отриманих тілесних ушкоджень, відбулося рейдерське захоплення ПрАТ «Весна» і його було звільнено з посади Голови Наглядової Ради. На сьогоднішній день 100% активів товариства виведено у незаконний спосіб і знецінено 40% належних йому акцій ПрАТ «Весна». З того часу він вже три роки намагається відновити свої корпоративні права, його особисте та ділове життя потерпіли катастрофічних наслідків.

Зазначено, що такими протиправними діями слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області Рудова В.В., прокурора прокуратури Кіровоградської області Мехеди В.Д. та слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурка Р.В., позивачу було завдано моральної шкоди у розмірі 2 000 000 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.91-92/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні та змінено по справі неналежного відповідача Кіровоградський відділ поліції Головного управління національної поліції у Кіровоградській області на належного відповідача Головне управління національної поліції у Кіровоградській області /а.с.162-163/.

24 жовтня 2018 року від прокуратури Кіровоградської області до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що прокуратура Кіровоградської області заперечує проти заявлених позовних вимог та вважає їх безпідставними. Позивач зазначає, що перебував під кримінальним переслідуванням у період з 17 серпня 2015 року до 11 серпня 2017 року, тобто майже 2 роки. Однак, строк перебування під слідством та судом позивачем обраховано невірно.

За приписами КПК України особа перебуває у статусі підозрюваного з моменту повідомлення її про підозру або затримання її за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення до моменту передачі обвинувального акту щодо неї до суду або закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене позивач перебував під кримінальним переслідуванням у період з 17 серпня 2015 року до 31 грудня 2015 року, всього 4 місяці 14 днів.

Враховуючи вимоги ст. 13 Закону та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», розмір мінімальної моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 становить 16754 грн. (4 місяці 14 днів *3723 грн.).

Погіршення стану здоров`я позивача є наслідком спричинених йому тілесних ушкоджень, за фактом чого у ЄРДР 22 серпня 2015 року зареєстровано кримінальне провадження № 00007810 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. За результатами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчим 28 грудня 2016 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні постанову слідчого про закриття кримінального провадження 11 жовтня 2018 року скасовано, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Сам по собі факт закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 з реабілітуючих підстав надає йому право на відшкодування моральної шкоди відповідно до Закону у мінімально визначеному розмірі. Між тим позивачем заявлено до відшкодування моральну шкоду у розмірі 2 000 000 грн.

Крім того, позивач не навів достатніх доводів та підстав, з яких він виходив, визначаючи заявлений до відшкодуванні розмір шкоди, та не довів належними та допустимими доказами причинно - наслідковий зв`язок між діями органів досудового розслідування, прокуратури, суду та погіршенням його морального становища.

Вважає, що вимоги позивача про відшкодування завданої йому моральної шкоди за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та прокуратури Кіровоградської області є безпідставними /а.с.103-109/.

24 жовтня 2018 року від представника Головного управління національної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що позивач посилається на протиправні дії правоохоронних органів, проте належних доказів визнання протиправності дій чи бездіяльності не надає.

Безумовною підставою для відшкодування шкоди є наявність рішення суду, в якому встановлено незаконність (протиправність) дій посадових осіб, позивач посилається на протиправні дії органу досудового розслідування, однак доказі, визнання протиправності дій чи бездіяльності слідчого, оперативних працівників, не надає. Отже, позивач не оскаржував дії чи бездіяльність органу досудового слідства та незаконність таких дій не встановлена.

На підтвердження своїх доводів позивач не надав жодних доказів, які б вказували на те, в чому ж полягає спричинена моральна шкода, а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача /органи досудового слідства/, (наприклад медичні картки, епікризи, аналізи, психіатричні експертизи, звернення і рекомендації лікарів та інше) і вини останнього в її заподіянні.

Зазначено, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з ГУНП в Кіровоградській області не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову.

25 жовтня 2018 року від представника Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Зазначено, що при визначені розміру моральної шкоди у сумі 2 000 000 грн. позивачем значно завищено суму відшкодування шкоди, порівняно з відповідним мінімальним розміром встановленим законом та не вказано обґрунтованого розрахунку розміру моральної шкоди. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача Прокуратури Кіровоградської області - Мельникова Г.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника Прокуратури Кіровоградської області, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Прокуратури Кіровоградської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішенням, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області старшим лейтенантом міліції Рудовим Вадимом Володимировичем, за погодженням з старшим прокурором прокуратури Кіровоградської області Мехедою Владиславом Дмитровичем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.191 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000029 від 03 березня 2015 року /а.с.23-24/.

19 серпня 2015 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурка Р.В., за клопотанням слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції Рудова В.В., погодженого прокурором прокуратури Кіровоградської області Мехедою В.Д., до ОСОБА_1 як до підозрюваного, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 10 год. 30 хв. 19 вересня 2015 року до 10 год. 30 хв. 17 жовтня 2015 року та визначено розмір застави в сумі 350 000 грн. /а.с.25-26/.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2015 року було скасовано ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурка В.В. від 18 серпня 2015 року та відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та зобов`язано повернути ОСОБА_2 350 000 грн. внесеної застави /а.с.27-31/.

Підставою скасування вищевказаної ухвали послужили висновки про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження відносно окремих осіб від 31 грудня 2015 року, прокурор відділу прокуратури Кіровоградської області радник юстиції Суворов О.Л закрив кримінальне провадження №0000029 від 03 березня 2015 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та скасовано запобіжні заходи обрані під час досудового розслідування відносно підозрюваних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.34-35/.

11 серпня 2017 року кримінальне провадження № 0000029 від 03 березня 2015 року, слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області Споришем А.Ю. було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 - 1 КК України /а.с.36-38/.

Відповідно до довідки № 584 Кіровоградської обласної державної адміністрації ДОЗ «Кіровоградська обласна лікарня», ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії Кіровоградської обласної лікарні з 19 серпня 2015 року по теперішній час. Діагноз: закрита ЧМТ (19 серпня 2015 року), струс головного мозку, забійні рани обличчя, обширна подагіоневротична гематома лівої лобно-оскронево-тім`яної ділянки, внутрішньо шкірні гематоми вік, обох очей, закрита травма грудної клітини, забої грудної клітини з обох сторін, забої мілких тканин нижньої щелепи з обох сторін /а.с.39/.

Відповідно до довідки КЗ «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» від 21 грудня 2015 року, ОСОБА_1 був оглянутий лікарем невропатологом. Діагноз: гостра черепно-мозкова травма (19 серпня 2015 року) зі струсом головного мозку /а.с.40/.

Згідно листка непрацездатності серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 був звільнений від роботи з 19 серпня 2015 року по 25 серпня 2015 року /а.с.43/.

Відповідно до листка непрацездатності № 258699 серії АГН № 215844, ОСОБА_1 був звільнений від роботи з 27 серпня 2015 року по 04 вересня, з 05 вересня 2015 року по чотирнадцяте вересня, з 15 вересня 2015 року по 17 вересня 2015 року /а.с.41/.

Згідно довідки КЗ «Поліклінічне об`єднання м. Кіровограда» Поліклінічне відділення №4 від 17 вересня 2015 року ОСОБА_1 , 1977 р.н. перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря - травматолога з 27 серпня 2015 року по 17 вересня 2015 року. Діагноз: закрита травма грудної клітини з переломами 5-6-7 ребер зліва. Закрита ЧМТ. Струс головного мозку /а.с.41/.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 , 1977 р.н. перебував у стаціонарі Кіровоградської обласної лікарні з 19 серпня 2015 року по 25 серпня 2015 року. Діагноз: закрита ЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана лівої надбрівної дуги. Обширно підапоневротична гематома лобно-скронево-тім`яної ділянки. Внутрішні гематоми повік. Забої нижньої щелепи. ЗТГК. Забої грудної клітини /а.с.42/.

Відповідно до епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №185, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарі КЗ «ЦМЛ м. Кіровограда» з 25 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Діагноз: стан після перенесеного ЧМТ ( ЗЧМТ , струс головного мозку) /а.с.44/.

Згідно висновку експерта №1620/1303: «у ОСОБА_1 имелись телесные повреждения в виде: а) закрытой черепно-мозговой травмы: сотрясение головного мезга, раны в левой надбровной области, кровоподтеков в области обеих глаз, с кровоизлиянием под конъюнктиву левого глаза, кровоподтека в области лобного бугра слева, б) тупой травмы таза и конечностей, кровоподтеков в области подвздошной кости слева, левой голени; в) закрытой тупой травмы грудной клетки в виде переломов 4,5,6,7,8,9,11 ребер слева и 9 ребра справа подмышечным линиям (согласно дополнительных методов исследования, а именно мультиспиральной компьютерной томограммы от 30.10.15 года и консультативного заключения комиссии врачей - рентгенологов Кировоградской областной больницы от 05.11.2015 года). Повреждения образовались от не менее 8-ми травматических воздействий. Данные телесные повреждения образовались от действия тупых предметов, могут соответствовать указанному в постановлении сроку и относится: закрытая тупая травма грудной клетки в виде переломов 4,5,6,7,8,9,11 ребер слева и 9 ребра справа - к категории средней степени тяжести телесных повреждений, как повлекшие длительное расстройство здоровья, все остальные телесные повреждения - к категории Легких телесных повреждений, повлекших кратковременное расстройство здоровья» /а.с.45-47/.

20 серпня 2015 року дружина позивача ОСОБА_2 звернулась до Кіровоградського МВ УМВС Украйни в Кіровоградській області з повідомленням про кримінальне правопорушення з приводу побиття її чоловіка ОСОБА_1 /а.с.48-49/.

Відповідно талону-повідомлення № 67, вищевказану заяву було прийнято до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області 21 серпня 2015 року /а.с.50/.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі, незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду (статті 1176 ЦК України).

Згідно з частинами першою та третьою статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

У наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги; моральна шкода (стаття 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Позивач незаконно перебував під слідством з 17 серпня 2015 року (дата повідомлення підозри) по 31 грудня 2015 року включно (дата закриття кримінального провадження), тобто 4 місяці 14 днів, а тому у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди відповідно до статті 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Згідно із статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

З урахуванням викладеного розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Такий правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-2203цс15 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18).

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» мінімальний розмір заробітної плати становить 4173 грн.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач має право на гарантований державою мінімальний розмір відшкодування за 4 місяці 14 днів, який становить 16692 грн. (4173 грн. х 4 міс).

Аналізуючи наведене суд встановив, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, знайшли своє підтвердження сукупністю доказів, які логічні, послідовні, достовірні та достатні для висновку про те, що позивачу завдана моральна шкода, безпосередньо пов`язана з порушенням належної правової процедури, яка підлягає відшкодуванню одноразово як компенсація втрат немайнового характеру.

Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, суд керується принципами поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

У контексті визначення справедливого розміру відшкодування моральної шкоди варто звернути увагу на такий елемент, як урахування притаманного конкретній країні рівня життя, адже некритичне слідування заявленим вимогам у частині визначення розміру відшкодування може призвести до істотного порушення балансу інтересів сторін з приводу відшкодування моральної шкоди.

Аналізуючи суть самого порушення прав позивача, виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди, суд визначає розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», проводиться за рахунок коштів державного бюджету, тобто грошові суми відшкодовуються за рахунок Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Судові витрати по оплаті судового збору, від якого позивач та відповідачі звільнені, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12,13, 76, 77, 80, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Кіровоградській області, місце знаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, .

Відповідач: Прокуратура Кіровоградської області, місце знаходження: вул. Верхня Пермська 4, м. Кропивницький, .

Відповідач: Державна казначейська служба України, місце знаходження: вул. Бастіона 6, м. Київ, .

Повний текст рішення суду складено 06.12.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда