Справа № 645/3650/19
Провадження № 2/645/1529/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Ульяніч І.В.

секретар судового засідання - Савченко В.Ю.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, який в подальшому уточнила, до відповідача, та просила змінити спосіб стягнутих з ОСОБА_2 на її користь, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року, аліментів в твердій грошовій сумі 500 грн., на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 10 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 500,00 (п`ятсот) грн., щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову з 24.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року, значно менший, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Дитина навчається в школі, тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються матеріальні потреби дитини. За таких умов, позивач вважає, слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Просила змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року в розмірі 500 гривень, на стягнення у розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Також зазначила, що дитина мешкає із нею. З червня 2019 року відповідач почав надавати допомогу в розмірі 1050 гривень на місяць, до цього не надавав. Виконавчий лист про стягнення аліментів в розмірі 500 гривень вона забрала із державної виконавчої служби по домовленності із відповідачем, який обіцяв допомагати добровільно. Дитина за станом здоров"я здорова.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, надав відзив на позов, в якому зазначив, що не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштований, на його утриманні знаходиться його мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій постійно потрібні ліки для підтримки здоров`я. Просив позов задовольнити частково, а саме стягнути 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначив, що він не проти додатково допомагати продуктами харчування. Крім того, в судовому засіданні пояснив, що дитині він допомагав, інших дітей у нього не має, за станом здоров"я він здоров, має дохід приблизно 5000-7000 гривень на місяць

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 14 червня 2019 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Вислухавши сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 3ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.07.2010 року, зареєстрованому Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 187, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 29.03.2011 р.), батьками дитини зазначені сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 2).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 500,00 (п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 2218 гривень.

Стаття 141 Сімейного кодексу України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що дитина та відповідач за станом здоров"я здорові, у відповідача не має інших дітей, посилання відповідача на перебування на його утриманні непрацездатної матері не було підтверджено в судовому засіданні будь-якими доказами, що враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Частина перша статті 192 Сімейний кодекс України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність заборони змінювати розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно правової позиції, яка викладена у справі за №143 цс 13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені Сімейного кодексу України.

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті у твердій грошовій сумі 500,00 (п`ятсот) грн. щомісячно, що на даний час є меньшим за встановлений законодавством мінімум, а в судовому засіданні встановлено, що матеріальне становище позивача погіршилось. що не дає їй можливість забезпечувати дитину на належному рівні, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути із відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, тому новий розмір аліментів в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, підлягають стягненню по набранню рішенням законної сили, а не з дати звернення позивача до суду.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду була звільнення від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок підлягає стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 12, 13, 141, 258-259 ЦПК України, ст.ст.180,181,182,192 СК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2016 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 500,00 (п`ятсот) грн., щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову з 24.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - І.В.Ульяніч