ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6260/16-ц Номер провадження 22-ц/814/468/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Лимар О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року у складі судді Андрієць Д.Д.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що з березня 2007 року він працює у відокремленому підрозділі «Локомотивне депо Кременчук» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», а з лютого 2011 року машиністом електровозу. Як машиніст електровозу він обслуговував плече Кременчук - Користівка по обороту згідно черговості та потреб ПАТ «Українська залізниця». Вказує, що з 01.08.2003 року за обслуговування вказаного плеча заробітна плата йому була виплачена не в повному обсязі, а здійснити перерахунок відповідач відмовляється.

З урахуванням уточнених позовних вимог від 15.11.2016 року, позивач просив суд стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» на його користь недоплачену заробітну плату з 01.08.2013 року за плече обслуговування Кременчук - Користівка по обороту у розмірі 11 120 грн. 24 коп., недоплачену заробітну плату у зв'язку з виходом у щорічну відпустку з 01.08.2013 року у розмірі 362 грн. 05 коп. та згідно ст. 33 Закону України «Про оплату праці» проіндексовану заробітну плату в розмірі 7123 грн. 53 коп., а також 20 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заробітної плати залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю правових та фактичних підстав для задоволення позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги посилається на доведеність факту існування розрахункової відомості форми № 4 з оплати праці локомотивних бригад вантажного руху по депо Кременчук Південної залізниці з 1 серпня 2013 року та після підвищення заробітної плати з 01 жовтня 2015 року з оригіналами підписів посадових осіб, де під № 9 зазначене плече обслуговування «Кременчук - Користівка по обороту», яке наказом чи розпорядженням до цього часу не скасоване. Суд визнав існування форми 4, але у своєму рішенні не обґрунтував, чому по даному плечу не проводилась відповідна оплата з 2013 року.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 працює у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Кременчук» регіональної філії «Південна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 23 березня 2007 року на посаді помічника машиніста електровоза дільниці експлуатації локомотивів локомотивного депо Кременчук Південної залізниці, а з 06 лютого 2011 року машиністом електровозу.

Наказом № 382 від 31.05.2012 року локомотивне депо Кременчук Південної залізниці перейменоване на «Відокремлений підрозділ «Локомотивне депо Кременчук» державного підприємства «Південна залізниця», а з 01.12.2015 року державне підприємство «Південна залізниця» реорганізоване шляхом злиття у ПАТ «Українська залізниця».

По справі встановлено, що позивач входить до складу локомотивної бригади, яка працює у вантажному русі.

Згідно маршрутних листів за період з серпня 2013 по серпень 2016 року машиніст ОСОБА_2 у складі локомотивної бригади здійснював поїздки по дільниці Кременчук - Користівка, при цьому оплата праці позивача проводилась за нормами по плечу обслуговування Кременчук - Знам`янка, виходячи з відстані до станції Користівка.

Доводи позивача ґрунтуються на тому, що при здійснені розрахунку та виплати йому заробітної плати відповідачем не застосовано розрахункову відомість оплати праці локомотивних бригад вантажного руху по депо Кременчук Південної залізниці з 1 серпня 2013 року за плече обслуговування «Кременчук - Користівка по обороту» (форма 4).

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту встановлення на залізниці окремої дільниці обслуговування локомотивними бригадами - плеча «Кременчук - Користівка по обороту» з 1 серпня 2013 року та невідповідності розрахункової відомості оплати праці локомотивних бригад вантажного руху по депо Кременчук Південної залізниці з 1 серпня 2013 року форми 4 вимогам нормативних документів.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Колективним договором між адміністрацією і Дорпрофсожем Південної залізниці на 2002-2015 роки (п. 3.1.) встановлено, що оплата праці працівників залізниці, встановлення доплат і надбавок до тарифних ставок (посадових окладів) здійснюється згідно з діючим законодавством , положеннями та умовами, визначеними нормативними документами та наказами Укрзалізниці. Застосовується згідно з законодавством почасова і відрядна форми оплати праці та системи: тарифна, почасово-преміальна, відрядно-преміальна, колективна організація праці (в т.ч. акордно-преміальна).

Згідно п. 1.2. Методики розрахунку оплати праці робітників локомотивних бригад за видами оплати з маршруту машиніста, введеної в дію наказом Укрзалізниці від 16.06.2009 р. № 062-ЦЗ (далі - Методика), що діяла на час виникнення спірних правовідносин, оплата праці локомотивних бригад, що працюють у вантажному русі, здійснюється за відрядною формою оплати праці. Від станції відправлення (Ю7(5)) до станції прибуття (Ю7(4)) поїзда визначається напрямок поїздки (туди, назад або туди-назад ) та плече обслуговування, по якому з нормованих даних, закладених в НДІ, визначається норма часу на поїздку з урахуванням часу на підготовчо-заключні та допоміжні операції, відстань (в км.) по плечу, вартість поїздки. Вартість поїздки визначається множенням норми часу на поїздку в годинах, заокруглених до сотих, на годинну тарифну ставку вантажного руху згідно з виконаною роботою (при роботі з великоваговими та довгосоставними наскрізними і дільничними поїздами, або при роботі з наскрізними, дільничними, збірними та збірними зі збірно - роздаточними вагонами).

Якщо відстань (в км), яку проїхав поїзд по плечу, менша за плече обслуговування, то вартість поїздки визначається як добуток від множення відстані (в км), яку проїхав поїзд по плечу, на розцінку за 1 локомотиво/км (нормовану вартість поїздки розділити на відстань (в км), закладену на це плече). Пропорційно відстані (в км), яку проїхав поїзд по плечу, визначається норма часу на поїздку.

Методичними вказівками щодо проектування норм виробітку, нормованих завдань та нормативи часу на підготовчо-заключні дії, допоміжні операції для локомотивних бригад, погоджених з Радою профспілки залізничників і транспортних будівельників України (постанова № пр-35 від 17 листопада 2005 р.) й затверджених наказом Укрзалізниці № 005-ЦЗ від 03.01.2006 року (далі - Методичні вказівки), які є основним нормативним документом для проектування прогресивних норм виробітку і нормованих завдань для локомотивних бригад, встановлено, що норми виробітку для локомотивних бригад вантажного руху встановлюються з урахуванням конкретних умов руху поїздів по кожній ділянці залізниці, що обслуговується.

Норми виробітку проектуються за даними графіка руху поїздів і нормативами часу на підготовчо-заключні і допоміжні операції, що виконуються локомотивними бригадами, з урахуванням фактичних витрат робочого часу на поїздку. Норми виробітку локомотивних бригад затверджуються керівництвом залізниці за узгодженням із дорожнім комітетом профспілки. Наказом начальника залізниці встановлюється порядок розробки норм для локомотивних бригад у зв'язку з уведенням нових графіків руху поїздів.

Наказами начальника залізниці № 210/Н від 22.05.2012 року, № 190/Н від 21.05.2013 року, № 166/Н від 14.05.2014 р. на підставі наказу Укрзалізниці від 20.03.1994 року № 40-Ц «Про введення в дію особливостей регулювання робочого часу і часу відпочинку окремих категорій працівників, безпосередньо пов'язаних із забезпеченням безпеки руху поїздів і обслуговуванням пасажирів на залізницях і метрополітенах України» та згідно з рішеннями колективів локомотивних бригад було затверджено Перелік дільниць обслуговування локомотивними бригадами, згідно з графіком руху поїздів, на яких дозволяється продовження безперервної роботи більше семи годин. Згідно Переліку дільниць обслуговування, погодженого Головним технічним інспектором праці Ради профспілки на Південній залізниці, що є додатками до вказаних наказів, окремого маршруту обслуговування Кременчук - Користівка на час виникнення спірних правовідносин встановлено не було.

За напрямком руху через Користівку проходить маршрут дільниці обслуговування Кременчук - Знам'янка й оплата праці позивача здійснювалась відповідно до п. 1.2. Методики, пропорційно відстані, яку проїхав поїзд по плечу. При цьому довжина плеча обслуговування Кременчук - Знам'янка в один кінець складає 99 км, тоді як до Користівки - 61 км.

Згідно наказів начальника локомотивного депо № 605-аг від 01.08.2013 року, № 03-аг від 03.01.2014 року та № 1072 - аг від 09.10.2015 року годинна тарифна ставка машиністів електровозів у вантажному русі встановлена за цей період з 23,33 гривень на годину по 28,22 гривень на годину.

Форма 4 (розрахункова відомість оплати праці локомотивних бригад вантажного руху по депо Кременчук Південної Залізниці з 1 серпня 2013 року), на яку, як на підставу своїх вимог посилається позивач ОСОБА_2, затверджена начальником локомотивного депо Кременчук Твердіковим В.О. (без дати затвердження) та погоджена з Головою профспілкового комітету Ловковою А.В. і головою вільної профспілки машиністів депо Кременчук Москальцем С.І. (без дати погодження). У п. 9 даної форми вказано плече обслуговування Кременчук - Користівка по обороту.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, згідно Методичних вказівок до форми 4 (яка містить відомості про найменування плечей обслуговування, довжину обслуговування, норму робочого часу на поїздку, норму виробітку локомотивної бригади за місяць, розцінку за 1 км пробігу, розцінку за поїздку) вносяться відомості з форми 3 (відомість витрат робочого часу локомотивних бригад по елементах їх роботи за кожну поїздку, куди включаються найменування плеча обслуговування, витрати робочого часу бригади на поїздку в годинах, кількість поїздок за середньомісячну норму робочих годин, норма виробітку локомотивної бригади за місяць тощо). До форми 3, в свою чергу, включаються дані з форми 1 (вибірка з графіка руху поїздів на дільниці за певний період, куди включаються в тому числі номер поїзда, час прибуття поїзда на станцію, простій, час відправлення поїзда зі станції, час перебування поїзда у русі перегонами, на проміжних станціях, час прибуття на станцію окремо на парний та непарний напрямки поїзда). Для визначення у середньому допоміжного часу роботи локомотивних бригад складається форма 2, яка містить дані про найменування плеча обслуговування, витрачений допоміжний час, підготовчо-заключні дії, регламентовані перерви на дільниці тощо.

Форми 2 і 3 складаються в основному локомотивному депо, погоджуються із профспілковим комітетом депо, підписуються начальником депо й інженером з організації та нормування праці, та надаються для узгодження і затвердження керівництвом залізниці і дорожнім комітетом профспілки.

Лише після затвердження форм 2 і 3 в депо складається розрахункова відомість форми 4.

Під час розгляду справи позивачем не було надано документального підтвердження факту затвердження в установленому порядку окремого маршруту (плеча обслуговування) Кременчук - Користівка, як і не надано доказів фальсифікації наказів начальника залізниці шляхом виключення з них посилань на плече обслуговування Кременчук - Користівка. Також не надано доказів складання й затвердження в установленому порядку форм 1, 2, 3 по плечу обслуговування Кременчук - Користівка з 01 серпня 2013 року, а отже, не доведено підстав формування спірної розрахункової відомості форми 4.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частина 3 статті 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина 1 статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

За відсутності доказів встановлення окремого маршруту обслуговування «Кременчук - Користівка по обороту» та складення й затвердження в установленому порядку форм 1, 2, 3 для розрахунку оплати праці локомотивних бригад по даному маршруту (плечу обслуговування), розрахункова відомість оплати праці локомотивних бригад вантажного руху по депо Кременчук Південної залізниці з 1 серпня 2013 року (форма 4), на яку посилається в апеляційній скарзі позивач, не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом по справі (статті 77-80 ЦПК України) й висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, наведені у судовому рішенні мотиви відмови у позові доводами апеляційної скарги не спростовуються.

За таких обставин колегія судів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваного судового рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна