Справа № 700/1144/19
Провадження № 2/700/458/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Лисянка матеріали цивільної справи № 700/1144/19 провадження № 2/700/458/19 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Семенівськоїсільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,0849 га. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем Погибляцької сільської ради 06.06.2013 року, яким все своє майно заповіла йому. У встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Рішенням Лисянського районного суду у справі № 700/710/18 йому було продовжено строк для прийняття спадщини, після чого він подав заяву до нотаріальної контори з метою оформлення спадкового майна після померлої. 13.08.2019 року постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 .

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять винести рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боярка Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 22.04.2014 року.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,0849 га, кадастровий номер :02:001:0159, яка розташована на території Семенівської сільської ради, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР № 022482 від 09.10.2001 року.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем Погибляцької сільської ради 06.06.2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 09, яким все своє майно заповіла позивачу.

Відповідно до постанови держаного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори № 1536/02-31 від 13.08.2019 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги наявність у позивача дійсного заповіту, визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200, 206, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,0849 га, кадастровий номер :02:001:0159, яка розташована на території Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР № 022482 від 09.10.2001 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб