Справа №461/4180/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львова у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення авансового платежу, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила суд стягнути 48450,00 грн авансового платежу, сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу та поштовий обіг. Свої вимоги мотивувала тим, що 13 квітня 2019 року між сторонами був укладений договір майнового найму № 13/04, відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_3 зобов`язалася надати позивачу у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.3 договору дане приміщення мало бути передане орендареві із наявним у ньому обладнанням, яке описане у додатку 1. Розмір щомісячної оплати за оренду становив 900 доларів США. При укладенні договору авансом позивач сплатила відповідачу плату за перший та останній місця оренди, тобто у розмірі 1800 доларів США. В той же час, при укладанні договору додаток 1, який передбачений умовами, складений та підписаний не був, оскільки як з`ясувалося, з приміщення було вивезене обладнання для роботи кафе. Позивач зазначає, що оскільки акт прийому-передачі приміщення сторонами підписаний не був, об`єкт нерухомості фактично ОСОБА_2 переданий не був, договір майнового найму є неукладеним. З метою повернення суми сплаченого авансу позивач 08 травня 2019 року поштою звернулася до ФОП ОСОБА_3 з відповідною вимогою, однак відповіді не отримала.

Ухвалою від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Пояснив, що позивачем був сплачений аванс відповідно до договору найму, умови якого не були реалізовані сторонами з вини відповідача. Оскільки даний договір вважається неукладеним, з відповідача слід стягнути визначену у позові суму. Надав заяву про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ФОП Бистрова Н. ОСОБА_4 . в судове засідання не з`явилася. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою, доданими до неї матеріалами та повісткою направлялися на адресу відповідача за адресою реєстрації ФОП. Між тим, вказані документи повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до пунктів 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку.

Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до ч. ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку або судове повідомлення, не виявлено в місці проживання, повістку або повідомлення під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку чи повідомлення, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про відкриття спрощеного позовного провадження та судове засідання вважається належним.

Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати у заочному порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Судом встановлено, що 13 квітня 2019 року між ОСОБА_2 (орендар) та ФОП ОСОБА_3 (орендодавцем) був укладений договір майнового найму № 13/04. Предметом договору є передача в строкове платне користування нежитловим приміщенням площею 24,8 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 . Плата за найм об`єкта встановлена п. 1.4 договору у розмірі 900 дол. США щомісячно. Крім того, оплата за перший та останній місяці найму сплачена до підписання договору.

У п. 1.3 договору сторонами визначено, що об`єкт передається орендареві із наявним у ньому обладнанням (устаткуванням), яке описане у додатку 1 до договору, що є обов`язковим пунктом договору.

Позивачем до позову додані фотографії нежитлового приміщення, на яких зображений інтер`єр об`єкту оренди, який містить обладнання для роботи закладу громадського харчування (кавоварку, посуд, столи, мийки, устаткування для приготування та підігріву їжі, миття та сушки посуду).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди, з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ч. 1-2 ст. 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Як убачається з умов договору найму, сторонами не було досягнуто згоди стосовно всіх істотних його умов, зокрема щодо об`єкту нерухомого майна, а саме його якості (обладнання для цілей діяльності закладу громадського харчування). Так, сторонами не було складено і підписано додатку 1, умови якого мали би передбачити тим чи іншим чином обладнаності приміщення.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання.

П. 1.4 договору встановлено, що плата за перший та останній місця найму об`єкта, сплачена до моменту підписання договору.

Оскільки договір вважається судом неукладеним, то сплачені позивачем кошти у сумі 1800,00 дол. США в рахунок першого та останнього місяця найму приміщення є авансом та підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору.

08 травня 2019 року позивач звернулася до ОСОБА_3 із вимогою про повернення авансового платежу, в якій просила повернути авансовий платіж у сумі 1800 дол. США у строк до 15 травня 2019 року. Дана вимога була надіслана ОСОБА_2 поштою, про що у матеріалах справи наявні копії накладеної, фіскального чеку та опису вкладення до листа ПАТ «Укрпошта».

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_2 є підставним та таким, що підлягає задоволенню, з відповідача на її користь слід стягнути авансовий платіж в розмірі 1800 доларів США, що у еквіваленті складає 48450,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи (п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 137 цього Кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, розрахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В той же час, позивачем, її представником не надано суду документу (квитанції, чеку тощо), який би підтверджував оплату ОСОБА_2 суми 10000 грн на рахунок адвоката та адвокатського об`єднання. Відтак, суд приходить до висновку про недоведеність судових витрат позивача, пов`язаних з наданням йому правничої допомоги у суді адвокатом Титаренком В.С., тому не здійснює розподілу цієї частини витрат.

Згідно з положенням ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь ОСОБА_2 слід стягнути сплачену та документально доведену суму судового збору у розмірі 768,40 грн., а також поштові витрати у сумі 42,20 грн, пов`язані з надсиланням вимоги про повернення авансу.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму авансового платежу за договором найму в розмірі 48450,00 грн, суму сплаченого судового збору 768,40 грн, поштові витрати 42,20 грн, всього 49260 (сорок дев`ять тисяч двісті шістдесят) грн 60 коп.

Позивач (стягувач): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач (боржник): фізична особа підприємець ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д. Фролова