Справа № 635/8128/18
Провадження № 2/635/150/2019
11 березня 2019 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання Токарук Л.П.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1800,00 (одна тисяча вісімсот) грн. щомісячно, з моменту звернення до суду до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 12.03.2016 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, про що 12.03.2016 року складено відповідний актовий запис № 10. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, 25.05.2016р. народження. Дитина проживає разом з матірю. Відповідач коштів на утримання сина не надає.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного провадження та призначено проведення судового засідання.
Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надійшла заява, в якій позивач просила позов розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення..
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце провдення судового засідання повідомлявся належним чином.
Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.
Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
12 березня 2016 року між позивачем та відповідачем, укладено шлюб, зареєстрований Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 10.
Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №446631, видане 30 травня 2016 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області).
Позивачем в позовній заяві зазначено, що вона не працює, перебуває в відпустці по догляду за дитиною, тож немає змоги самостійно забезпечувати малолітнього сина.
Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.
Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За змістом ст.ст. 18, 27 Конвенції Організації Обєднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У ст. 150 СК України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Главою 15 СК України закріплено обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання. Так, зокрема, норми глави 15 СК України визначають окремі види зобовязань про стягнення аліментів на користь тих чи інших осіб, зокрема: обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).
Такий обовязок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 11Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження саме в твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При визначенні розміру аліментів, окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» дітей віком до 6 років: який станом на 1 січня 2019 року становить 1626 гривень.
Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії).
Враховуючи викладене та беручи до уваги що позивач в судове засідання не з 'явився, не надав жодного документу на підтвердження свого матеріального становища, суд вважає можливим встановити розмір аліментів в твердій грошовій суммі у розмірі 1800,00 (одна тисяча вісімсот) грн. щомісячно, з моменту звернення до суду року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред'явлення позову до суду, а саме 26 листопада 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.
За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання сина, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з 26.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 768, 40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, місце реєстрації (перебування): 62418, Харківська область, Харківський район, с.Рогань, вул. Весела, б.69, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації (перебування): 62418, Харківська область, Харківський район, сел. Буди, вул.Шкільна, б.39, РНОКПП НОМЕР_1.

Суддя Д.М. Савченко