Справа № 496/2158/19
Провадження № 2/496/1337/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Горищенко К.І.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Біляївської міської ради Одеської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати за позивачами, в рівних частках по 1/3 за кожним, право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Біляївської міської ради Одеської області (за межами населеного пункту) у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 -батько ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та чоловік ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Біляївської міської ради Одеської області (за межами населеного пункту), на яку при житті ОСОБА_6 розпочав процедуру приватизації. Вказана земельна ділянка перебувала у ОСОБА_6 у постійному користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , виданого Біляївською районною радою 28 серпня 1998 року, зареєстрованого за № 113. Але через довгий термін виготовлення документів померлий ОСОБА_6 при житті не отримав державний акт. Позивачі, як спадкоємці за законом першої черги звернулися до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Зезика В.А. для оформлення права на спадщину, але їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку за померлим. У зв`язку з викладеним представник позивачів звернувся з позовом до суду.

Представник позивачів ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник Біляївської міської ради Одеської області - Деордиця М. М. в підготовчому судовому позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Біляївської міської ради Одеської області (за межами населеного пункту), яка знаходилася у ОСОБА_6 у постійному користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , виданого Біляївською районною радою 28 серпня 1998 року, зареєстрованого за № 113.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Позивачі, як спадкоємці за законом першої черги звернулися до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Зезика В.А. для оформлення права на спадщину вищевказану земельну ділянку, але листами № 52/02-14, № 54/02-14, № 53/02-14 від 20 лютого 2013 року їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку за ОСОБА_6 (а.с. 27, 28, 29).

Згідно довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області від 13.06.2019 року № 1921 ОСОБА_6 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований у АДРЕСА_1 (а.с. 25).

На день смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована дружина ОСОБА_5 . 9а.с. 26).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Біляївської районної ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 22 жовтня 1992 року № 217-ХХІ ОСОБА_6 був виданий державник акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , яким останньому надана у постійне користування земельна ділянка площею 2,50 га, яка розташована на території Біляївської міської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства. Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 113 28 серпня 1998 року (а.с. 15).

Спадкодавцем ОСОБА_6 за життя було розпочато процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства, однак, у зв`язку зі смертю він її не завершив.

Відповідно до листа-замовлення № 02-1365-1.12 від 26 жовтня 2004 року Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, матеріали для вирішення питання щодо виготовлення Технічної документації зі складання Держаних актів на право власності на земельну ділянку загальною площею 5,0 га на території Біляївської міської ради Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам, членам фермерського господарства «Росинка». зокрема стосовно спадкодавця ОСОБА_6 площею 2,5 га було направлено до Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» (а.с 17).

Згідно висновку № 1976 від 15 червня 2007 року Відділу архітектури та містобудування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_6. було погоджено складання державних актів та передання у власність земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 2,50 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться у постійному користуванні останнього (а.с. 19).

Відповідно до висновку № 6-6-06/5893 від 16 липня 2007 року Біляївського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_6 було погоджено складання державних актів та передання у власність земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 2,50 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться у постійному користуванні останнього (а.с. 18).

Розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 44/2008 від 21 січня 2008 року ОСОБА_6 було передано у власність земельну ділянку площею 2,50 га ріллі для ведення фермерського господарства на території Біляївської міської ради, що знаходилась у постійному користуванні останнього на підставі державного акту серії НОМЕР_1 (а.с. 20).

У відповідності до пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на землю на ім`я спадкоємця.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Біляївської районної ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 22 жовтня 1992 року № 217-ХХІ, фактично земельна ділянка була сформована, визначено її площу, геометричні розміри, встановлені в натурі межі земельної ділянки, що підтверджується відповідним актом від 21 січня 2008 року (а.с. 21) та додатком до нього (а.с. 22).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач не заперечував проти задоволенні позову, суд дійшов висновку, що до позивачів як спадкоємців в порядку спадкування за законом переходять усі набуті майнові права, в тому числі право на завершення розпочатої при житті ОСОБА_6 процедури приватизації земельної ділянки, яка завершується виконанням вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України, а тому є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 200, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1296-1298 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Біляївської міської ради Одеської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках по 1/3 за кожним право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Біляївської міської ради Одеської області (за межами населеного пункту) у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 29 липня 2019 року.

Суддя О.І. Трушина