Справа № 496/2775/19
Провадження № 2/496/1500/19
У Х В А Л А

01 серпня 2019 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення загальних зборів садівничого товариства «Пресобудівник», оформлене протоколом № 3/2019 від 16.06.2019 року; зобов`язати Відділ реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців і речового права Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Одеської області в особі державного реєстратора внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом скасування запису в цьому реєстрі про обрання керівника СТ «Пресобудівник» в особі ОСОБА_2 та поновити запис про обрання керівником СТ «Пресобудівник» в особі ОСОБА_3 .

Разом з позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про садівниче товариство «Пресобудівник»; заборонити садівничому товариству «Пресобудівник», ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на розпорядження, знищення, списання тощо, майна садівничого товариства «Пресобудівник»; заборонити садівничому товариству «Пресобудівник», ОСОБА_2 розпоряджатися грошима садівничого товариства «Пресобудівник» (окрім сплати заробітної плати, обов`язкових платежів, зборів та податків), до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

В обґрунтування заяви посилається на те, що неповноваженими позачерговими зборами СТ «Пресобудівник» від 16.06.2019 року, в порушення вимог ЗУ «Про кооперацію» та статуту товариства було прийняте рішення про зміну керівника товариства, а саме з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 . Відомості про нового керівника СТ «Пресобудівник» ОСОБА_2 внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Між тим, реєстр членів СТ «Пресобудівник», які брали участь у зборах та на яких було обрано керівником ОСОБА_2 відсутній, що може свідчити про недійсність такого рішення. Для запобігання змін відомостей щодо керівника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сприятиме судова заборона суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведення державної реєстрації будь-яких змін до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про садівниче товариство «Пресобудівник», наявність такої заборони не буде створювати для діяльності товариства жодних перешкод або збитків.Дії ОСОБА_2 на посаді керівника СТ «Пресобудівник», направлені на неконтрольоване знищення та відчуження майна садівничого товариства, та вже завдали цьому садівничому товариству, членом якого вона є, значної майнової шкоди. Крім того, ОСОБА_2 , була раніше керівником СТ «Пресобудівник» і зарекомендувала себе з негативної сторони, оскільки не змогла відзвітувати перед загальними зборами СТ «Пресобудівник» за зібрані членські внески з членів СТ «Пресобудівник», а тому існує обґрунтована підозра про її недоброчесну поведінку на цій посаді, у зв`язку з чим необхідно заборонити СТ «Пресобудівник», ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, в тому числі й укладати договори щодо розпорядження майном, списання, знищення тощо, та грошима СТ «Пресобудівник» (окрім сплати заробітної плати, обов`язкових платежів, зборів та податків), до набрання рішення суду у цій справі законної сили.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, судом встановлено, що предметом спору є визнання недійсним рішення загальних зборів садівничого товариства «Пресобудівник» оформлене протоколом № 3/2019 від 16.06.2019 року, зобов`язання Відділ реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців і речового права Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Одеської області в особі державного реєстратора внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом скасування запису в цьому реєстрі про обрання керівника СТ «Пресобудівник» в особі ОСОБА_2 та поновити запис про обрання керівником СТ «Пресобудівник» в особі ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Враховуючи що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії, направлені на розпорядження, знищення, списання тощо, майна СТ «Пресобудівник» може в подальшому позбавити можливості позивача користування відповідним майном СТ «Пресобудівник», суд приходить до висновку, що в цій частині заява підлягає частковому задоволенню та доцільним і співрозмірним позовним вимогам буде застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони СТ «Пресобудівник», ОСОБА_2 здійснювати дії щодо майна СТ «Пресобудівник», а саме: розпоряджатися, списувати, відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізинг, знищувати і псувати.

При цьому суд роз`яснює, що заявником в цій частині заяву не конкретизовано, а посилання «будь-яким іншим особам» вчиняти «будь-які дії» унеможливлює в подальшому виконання ухвали суду, тому в цій частині заяву слід залишити без задоволення.

Що стосується вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про СТ «Пресобудівник», суд в цій частині заяви вважає за доцільне відмовити, оскільки не конкретизовано, яким саме установам необхідно заборонити вчиняти певні дії, що тягне за собою неможливість її виконання.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Разом із тим, позивачем не доведено того, що такий захід забезпечення позову, як заборона розпорядження грошовими коштами є співмірною із заявленими позовними вимогами, також не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, слід враховувати ту обставину, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову також і в цій частині, тобто заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 149, 150, 151, 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити садівничому товариству «Пресобудівник» (, місцезнаходження: 25 км шосе Київ-Одеса с. Дачне Біляївського району Одеської області) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) вчиняти дії, направлені на розпорядження, знищення, списання тощо, майна СТ «Пресобудівник».

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Ухвалу для виконання направити до садівничого товариства «Пресобудівник» (, місцезнаходження: 25 км шосе Київ-Одеса с. Дачне Біляївського району Одеської області) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення буде складено 02 серпня 2019 року.

Суддя О.І. Трушина