328/3329/18
14.02.2019
14 лютого 2019 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №328/3329/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Токмацької міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком №2 по вул. Інтернаціональній у місті Токмаку району Запорізької області.
В обґрунтування позову зазначили що вони є співвласниками спірного будинку. У будинку зареєстрований відповідач. Проте, відповідач у будинку не проживає з 2013 року. За відсутності відповідача виникають проблеми з надмірним нарахуванням комунальних послуг.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують.
Відповідач у судове засідання 21.01.2018 та 14.02.2019 не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.
У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивачі є співвласниками, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.062013, договором купівлі-продажу від 23.01.2004, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2018, копіями паспортів, свідоцтвом про шлюб від 24.12.2005.
Відповідач ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про укладення шлюбу від 21.07.1995.
Відповідно до витягу з Єдиного демографічного реєстру, довідки про реєстрацію місця проживання особи, відповідач ОСОБА_3 зареєстрував своє місце проживання за адресою спірного будинку 13.02.1996.
Згідно з довідкою про склад сімї від 27.11.2018 відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірному будинку з 2013 року.
Зазначена обставина впливає на те, що позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не може розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.16, 386, 391 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно з положеннями глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР право проживання у квартирі, яка перебуває у приватній власності, належить власнику квартири, членам його сімї, наймачеві та членам його сімї.
Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням.
Суд встановив, що відповідач ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_4, тобто членом її сімї, відсутній за адресою спірного будинку понад 1 рік.
Зазначені обставини є підставами для визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь кожного з позивачів сплачений ними судовий збір у сумі 704,80 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.2, 10, 19, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Токмацької міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком №2 по вулиці Інтернаціональній у місті Токмак Запорізької області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.
Позивач - ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.
Відповідач - ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3.
Суддя: