Провадження № 22-ц/801/77/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 рокуСправа № 127/15102/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_3,

відповідач : Державний навчальний заклад «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну»,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3,

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Венгрин О.О., дата складання повного тексту рішення 19 жовтня 2018 року,

та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Венгрин О.О., дата складання повного тексту додаткового рішення відсутня, -

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулась у суд з позовом до Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що 05 січня 1982 року позивача прийнято на посаду майстра виробничого навчання Вінницького професійного училища № 3 (зараз Державний навчальний заклад "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну"). Відповідно до наказу № 53-к від 24 вересня 2012 року її було переведено 01 жовтня 2012 року на посаду завідувача майстернями.

На підставі наказів № 74-к від 11 травня 2018 року та № 75-к від 14 травня 2018 року її було звільнено з посади завідувача майстернями згідно із пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку з скороченням штату працівників.

Зазначає, що її звільнення є незаконним, оскільки відповідач не звертався та не отримав згоди від первинної профспілкової організації Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну", головою якої вона є.

Також вказує, що головою профспілкової організації обласного рівня відповідачу була надана відповідь за № 126, згідно якої профспілка рекомендувала директорові Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" Дорошу В.С. внести до штатного розпису посаду «завідувач навчально-виробничої майстерні», однак дана рекомендація була проігнорована відповідачем, що мало наслідком незаконне звільнення позивача.

Виходячи з наведеного, положень статей 40, 43, 235, 252 КЗпП України, ОСОБА_3 просила :

1)визнати незаконним та скасувати наказ Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 74-к від 11 травня 2018 року з урахуванням змін, внесених наказом № 75-к від 14 травня 2018 року та зобов'язати відповідача Державний навчальний заклад "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" поновити ОСОБА_3 на посаді завідувача майстернями з 17 травня 2018 року;

2)стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати компенсовано за рахунок держави.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем проводились заходи щодо скорочення посади завідувача майстерні, ОСОБА_3 була повідомлена про наступне вивільнення за два місяці до звільнення, їй неодноразово пропонувались вакантні посади з урахуванням рівня кваліфікації та досвіду: прибиральниці службових приміщень, двірника, лаборанта, від яких вона відмовилась, а тому при звільненні позивача у зв'язку зі скороченням штату працівників роботодавцем дотримано вимоги статей 40, 49-2 КЗпП України.

Суд також виходив з того, що первинна профспілкова організація працівників освіти і науки Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" фактично не існувала, припинила свою діяльність, про що повідомив відповідача вищий орган - Вінницька обласна організація профспілки працівників освіти і науки України 11 квітня 2018 року, (хоча в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вона ще зареєстрована).

При цьому, судом зазначено, що відповідач не проігнорував вимогу законодавства щодо отримання згоди профспілки на звільнення працівника, а двічі звертався до вищого виборного органу - Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України з поданнями про надання згоди на звільнення працівника ОСОБА_3, від якого отримав згоду на звільнення ОСОБА_3

Додатковим рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь відповідача 11276 гривень 80 копійок витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивовано тим, що з позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 11276,80 гривень, яку відповідно до платіжного доручення № 155 від 14.08.2018 року Державний навчальний заклад "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" перерахував адвокатському бюро "Піпко і партнери".

Не погоджуючись із рішенням та додатковим рішенням суду, ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалите нове про задоволення позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що відповідач станом на 17 травня 2018 року звільнив позивача не маючи згоди первинної профспілкової організації щодо питання надання або ненадання згоди на звільнення позивача із займаної посади за пунктом першим статті 40 КЗпП України. Крім цього, встановлений місцевим судом факт припинення діяльності первинної профспілкової організації працівників освіти і науки Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну» спростовується витягом з Єдиного державного реєстру підприємств, установ та організацій.

03 грудня 2018 року представник відповідача адвокат ОСОБА_7 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду, просить апеляційну скаргу відхилити як необґрунтовану, а рішення та додаткове рішення суду - залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення та додаткове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

05 січня 1982 року ОСОБА_3 прийнята на посаду майстра виробничого навчання Вінницького професійного училища №3 (зараз Державний навчальний заклад "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну"). Відповідно до наказу № 53-к від 24 вересня 2012 року її було переведено 01 жовтня 2012 року на посаду завідувача майстернями /а. с. 6-10/.

Згідно з протоколом № 1 установчих зборів первинної профспілкової організації Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" від 10 жовтня 2014 року ОСОБА_3 була обрана головою профспілки /а. с. 18-21/.

Відповідно до копії листа Департамента освіти Вінницької міської ради від 30 листопада 2017 року № 15-00-005-52166, адресованого Державному навчальному закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" з зобов'язанням привести штатний розпис закладу у відповідність до Типових штатних нормативів та подати його до затвердження головному розпоряднику коштів /а. с. 52/.

Наказом директора Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 236-п від 20 грудня 2017 року виведено з штатного розпису посаду завідувача майстернями (1 штатна посада) з 01 березня 2018 року /а. с. 56/.

Станом на 22 грудня 2017 року у Державному навчальному закладі "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" вакантними посадами, які не потребують спеціальної освіти, кваліфікації, досвіду роботи, були посади прибиральниці службового приміщення та двірника, що підтверджується довідкою № 477 від 22 грудня 2017 року /а. с. 60/.

Зазначені посади пропонувались для переведення ОСОБА_3, що підтверджується заходами щодо соціального захисту завідувача майстернями ОСОБА_3 /а. с. 61/.

ОСОБА_3 була попереджена про скорочення штату працівників згідно з попередженням № 478 від 22 грудня 2017 року, № 490 від 27 грудня 2017 року, № 5 від 03 січня 2018 року, однак згідно акту ОСОБА_3 відмовилася від підпису на попередженні про скорочення штату /а.с. 63, 70, 79, 64/.

Відповідно до акту № 2 від 27 грудня 2017 року ОСОБА_3 відмовилась від запропонованої посади прибиральниці службових приміщень /а. с. 74/.

Відповідно до актів від 12 січня 2018 року ОСОБА_3 відмовилась надавати відповідь щодо погодження чи відмови від запропонованих посад прибиральниці службових приміщень та двірника /а. с. 85, 86/.

20 березня 2018 року ОСОБА_3 повторно була ознайомлена з запропонованими посадами прибиральниці службових приміщень або двірника, зазначеними в листі Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 109 від 20 березня 2018 року /а. с. 96/. В усній формі ОСОБА_3 відмовилась від запропонованих посад та відмовилась підписувати акт про відмову від запропонованих посад, що підтверджується актами від 20 березня 2018 року /а. с. 97, 98/.

Згідно з листом Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 111 від 20 березня 2018 року, адресованого ОСОБА_3, посада лаборанта їй не може бути запропонована через відсутність педагогічної освіти /а. с. 99/.

Державний навчальний заклад "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 115 від 22 березня 2018 року звернувся з подання на ім'я голови Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України про надання згоди на звільнення завідувача майстернями - голови первинної профспілкової організації працівників освіти і науки України ОСОБА_3 відповідно до ст. 40 ч.1 КЗпП України /а .с. 100-101/.

З відповіді Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України № 82 від 30.03.2018 р. на зазначене подання відповідача № 115 від 22 березня 2018 року вбачається, що Державному навчальному закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" запропоновано надати додаткові документи, зокрема, довідку про повний розрахунок по заробітній платі з ОСОБА_3 з 01 березня 2012 року по 31 січня 2018 року та докази того, що їй пропонувалась посада лаборанта /а. с. 103/.

Згідно з листом Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 133 від 03 квітня 2018 року на № 82 від 30 березня 2018 року відповідач повідомив Вінницькій обласній організації профспілки працівників освіти і науки України, що виплата заробітної плати ОСОБА_3 проводиться згідно вимог законодавства. Додатково повідомлено, що посада "завідувача майстернями" не пов'язана з навчанням і вихованням учнів /а. с. 106-107/.

Відповідно до витягу з протоколу № 25 засідання президії комітету Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки від 11 квітня 2018 року фактично первинна профспілкова організація працівників освіти і науки Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" припинила свою діяльність у зв'язку з виходом із профспілки її членів. Президія постановила ліквідувати первинну профспілкову організацію працівників освіти і науки Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну", яка фактично припинила свою діяльність, зняти її з реєстрації та повідомити про це легалізуючий орган. Зобов'язано ОСОБА_3 провести процес ліквідації первинної профспілкової організації через управління юстиції Вінницької області. Рекомендовано ОСОБА_3, яка є членом Профспілки освіти і науки, вирішити питання щодо перебування на обліку у найближчій первинній профспілковій організації відповідно до п.9, 10 Статуту Профспілки працівників освіти і науки України. /а.с. 109/.

Згідно витягу з протоколу № 25 засідання президії комітету Вінницької обласної організації Профспілки працівників освіти і науки від 11 квітня 2018 року "Про розгляд подання Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" щодо звільнення голови первинної профспілкової організації ОСОБА_3." президія дала згоду на скорочення штатної посади завідувача майстернями, яка введена з порушенням п. 2, 12 Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів, затвердженого наказом МОН України від 06 грудня 2010 року № 1204, та ОСОБА_3, яка її обіймає, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Рекомендовано директору Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" ввести до штатного розпису посаду "завідувач навчально-виробничої майстерні", яку запропонувати ОСОБА_3 /а.с. 108/.

Відповідно до повторного подання Державний навчальний заклад "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" звернувся на ім'я голови Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України № 115 від 22 березня 2018 року про надання згоди на звільнення завідувача майстернями - голови первинної профспілкової організації працівників освіти і науки України ОСОБА_3 відповідно до ст. 40 ч.1 КЗпП України /а. с. 110-113/.

23 квітня 2018 року ОСОБА_3 ознайомилась з листом Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 158 від 23 квітня 2018 року, за яким їй пропонувалась посада лаборанта, але від підпису листа відмовилась. Зазначене підтверджується письмовими доказами: листом-пропозицією переведення на посаду лаборанта № 158 від 23 квітня 2018 року, актами від 23 квітня 2018 року, доповідними та службовими записками /а. с. 114,115, 116, 117, 118, 119, 120/.

Відповідно до наказу директора Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 74-к від 11 травня 2018 року у зв'язку з скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_3 звільнено з посади завідувача майстернями 11 травня 2018 року /а. с. 11/.

Згідно з наказом директора Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" № 75-к від 14 травня 2018 року «Про внесення змін до наказу № 74-к від 11 травня 2018 року» у зв'язку з відсутністю завідувача майстернями ОСОБА_3 на роботі, внести зміни до наказу № 74-к від 11 травня 2018 року: п. 1 викладено в такій редакції «ОСОБА_3- завідувача майстернями, звільнити з першого дня виходу на роботу у зв'язку із скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України» /а. с. 12/.

Відповідно до актів від 17 травня 2018 року ОСОБА_3 усно відмовилась від повторно запропонованої посади лаборанта. Крім цього, ОСОБА_3 відмовилась підписувати накази № 74-к від 11 травня 2018 року та № 75-к від 14 травня 2018 року про її звільнення у зв'язку з скороченням штату /а.с. 125, 126/.

Президія Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України, як вищий виборний орган, дала згоду на скорочення штатної посади завідувача майстернями, яка введена з порушенням п. 2, 12 Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів, що затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 06 грудня 2010 року № 1204, та ОСОБА_3, яка її обіймає, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем проводились заходи щодо скорочення посади завідувача майстерні, ОСОБА_3 було повідомлена про наступне вивільнення за два місяці до звільнення, їй неодноразово пропонувались вакантні посади з урахуванням рівня кваліфікації та досвіду: прибиральниці службових приміщень, двірника, лаборанта, від яких вона відмовилась, а тому при звільненні позивача у зв'язку зі скороченням штату працівників роботодавцем дотримано вимоги статей 40, 49-2 КЗпП України.

Суд також виходив з того, що первинна профспілкова організація працівників освіти і науки Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" фактично не існувала, припинила свою діяльність, про що повідомив відповідача вищий орган - Вінницька обласна організація профспілки працівників освіти і науки України 11 квітня 2018 року.

При цьому, судом зазначено, що відповідач не проігнорував вимогу законодавства щодо отримання згоди профспілки на звільнення працівника, а двічі звертався до вищого виборного органу - Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України з поданнями про надання згоди на звільнення працівника ОСОБА_3, від якого отримав згоду на звільнення ОСОБА_3

Зазначений висновок суду ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, з ним погоджується також суд апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Стаття 49-2 КЗпП України передбачає, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 було повідомлено про наступне вивільнення за два місяці до звільнення, їй неодноразово пропонувались вакантні посади з урахуванням рівня кваліфікації та досвіду: прибиральниці службових приміщень, двірника, лаборанта, від яких вона відмовилась.

Колегія суддів приходить до висновку, що аргументи апеляційної скарги про те, що позивача звільнено без згоди органу профспілки, є безпідставними, оскільки відповідач двічі звертався до вищого виборного органу - Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України з поданнями про надання згоди на звільнення працівника ОСОБА_3, від якого отримав згоду на звільнення ОСОБА_3. При цьому, первинна профспілкова організація працівників освіти і науки Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" фактично припинила свою діяльність у зв'язку з виходом із профспілки її членів. Президія комітету Вінницької обласної організації Профспілки працівників освіти і науки на засіданні від 11 квітня 2018 року постановила ліквідувати первинну профспілкову організацію працівників освіти і науки Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну".

Аргументи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для скасування чи зміни додаткового рішення місцевого суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційні скарзі доводи суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до положень частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, з ОСОБА_3 слід стягнути на користь Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" 11276 гривень 80 копійок витрат на правничу допомогу.

При цьому, колегія суддів враховує надані відповідачем докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, зокрема договір № 6 про надання правової допомоги, розрахунок часу, витрачений на надання правової допомоги, акт № 1 приймання-передачі наданих послуг, розрахунок, платіжне доручення № 236 від 10 грудня 2018 року /а. с. 223 - 229/.

Керуючись статтями 141, частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 жовтня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 /Ідентифікаційний номер НОМЕР_1/ на користь Державного навчального закладу "Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну" (код ЄДРПОУ 0253993/ 11276 гривень 80 копійок витрат на правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 08 лютого 2019 року.