№479/1414/19
№2/479/375/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2019 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Репушевської О.В.;

за участі секретаря судового засідання Добровольської І.М;

розглянувши у підготовчому засіданні в смтКриве Озеро, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №479/1414/19 за позовом ОСОБА_1 до Секретарської сільської рада Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

у ч а с н и к и с п р а в и:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Секретарська сільська рада,

представник відповідача Голубенко І.А.,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , якому належала земельна ділянка, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, площею 2,8971 га, кадастровий номер: :01:000:0241, власником якої була його дружина - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 прийняв цю спадщину, але не оформив спадкових прав. Крім прийнятих ним, після смерті ОСОБА_3 , у спадщину земельних ділянок йому особисто також належала земельна ділянка, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, площею 2,8869 га, кадастровий номер: :01:000:0240.

Посилаючись на те, що вчасно та належним чином прийняла спадщину після смерті батька, проте в органах нотаріату, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, так як втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач просила про задоволення позовних вимог.

В підготовче засідання сторони не з`явились.

Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Секретарської сільської ради письмовим клопотанням, просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 01 березня 2011 року (а.с.9).

Відповідно до даних архівної копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №036234, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 21 січня 2003 року (а.с.11); витягу з Державного земельного кадастру №НВ-2019 від 23 вересня 2019 року (а.с.12-14) ОСОБА_3 належала земельна ділянка, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, площею 2,8971 га, кадастровий номер: :01:000:0241.

Згідно даних довідки Секретарської сільської ради Кривоозерського району №2044 від 19 жовтня 2017 року останнім постійним місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 , на час її смерті з нею постійно проживав її чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.51).

Із даних копії спадкової справи №310/2017, заведеної Кривоозерською держнотконторою 24 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.46-51).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 14 липня 2018 року (а.с.18) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно даних довідки Секретарської сільської ради Кривоозерського району №1081 від 12 грудня 2018 року останнім постійним місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 , на час смерті він проживав один (а.с.42).

Згідно даних заповіту, посвідченого Фесько Л.В., секретарем виконкому Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 19 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде йому на день смерті належати і на що він законом матиме право, заповів ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно даних копії спадкової справи №284/2018, заведеної Кривоозерською держнотконторою після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37-45, 48) позивач прийняла спадщину його після смерті, в порядку визначеному ч.1 ст.1269 ЦК України.

Положеннями ч.1 ст.1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Приписами ст.1218, ч.3 ст.1296 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином судом встановлено, що день смерті ОСОБА_2 , 1928 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 йому належало наступне майно, яке він успадкувала після смерті своєї дружини - ОСОБА_3 , 1930 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- земельна ділянка, площею 2,8971 га, кадастровий номер: :01:000:0241, розташована в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №036234, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 21 січня 2003 року (а.с.11);

Крім того ОСОБА_2 , особисто, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-МК №036233, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 21 січня 2003 року (а.с.20) належала: земельна ділянка, площею 2,8869 га, кадастровий номер: :01:000:0240, розташована в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В оформленні спадкових прав на земельні ділянки у нотаріальному порядку позивачу відмовлено (а.с.28), так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

У відповідності до нормативних положень статей 1216, 1218, 1222, 1268 Цивільного кодексу України право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод, держава, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач є спадкоємцем за законом, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.

Враховуючи досліджені обставини справи, з урахуванням норм європейського законодавства, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову в повному обсязі, оскільки таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 258-259, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Секретарської сільської рада Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку, площею 2,8971 га, кадастровий номер: :01:000:0241, розташовану в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- земельну ділянку, площею 2,8869 га, кадастровий номер: :01:000:0240, розташовану в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень п.14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1415/, E-mail: .

Суддя :