Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа153/1079/19

Провадження2/153/298/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Петрашівка АДРЕСА_1 Ямпільського району Вінницької АДРЕСА_2 помер ОСОБА_2 . Після смерті останнього залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 , кадастровий номер 525683600:01:003:0001. 23 липня 2012 року ОСОБА_2 склав заповіт, який заповів йому майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також все те, що він за законом буде мати право. Після смерті спадкодавця протягом шести місяців він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Приватний нотаріус Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катрук М.В. на його заяву надав лист, згідно якого йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки за життя спадкодавця право власності на житловий будинок та земельну ділянку зареєстровано не було. Тому, з метою оформлення належним чином своїх спадкових прав, він змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житлового будинку АДРЕСА_3 площею 71.2 кв.м. із АДРЕСА_4 42.9 кв.м. житлової площі, 28.3 кв.м. підсобної площі та 44.1 кв.м. площа приміщень не включена в загальну, що знаходиться по АДРЕСА_3 , який до дня смерті належав ОСОБА_2 . Визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий номер 525683600:01:003:0001, яка до дня смерті належала ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву з клопотанням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити.

Представник відповідача Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за підписом сільського голови з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України - учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі з копії заповіту від 23 липня 2012 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом заповідає ОСОБА_1 (а.с.16).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Петрашівка, Ямпільського району Вінницької області помер ОСОБА_2 (а.с.15).

Із повідомлення приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катрука М.В. встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку у зв`язку із відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.9).

З Витяга з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 03.10.2018 року встановлено, що інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 , кадастровий номер 525683600:01:003:0001, площа 0,2395 га відсутня (а.с.13-14).

З копії технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_3 встановлено, що власником житлового будинку є ОСОБА_2 . Житловий будинок побудований у 1955 році (а.с.10-12).

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів).

Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні справ щодо визнання права власності в порядку спадкування суди мають брати до уваги той факт, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

При вирішенні справ щодо визнання права власності в порядку спадкування суди мають брати до уваги той факт, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач є спадкоємцем за заповіт, що прийняв спадщину, та інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, належне померлому майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення позивача від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, крім того на ім`я спадкодавця виготовлений технічний паспорт в якому зазначений рік побудування будинку 1955 р., тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1216, 1217, 1222, 1223, 1235, 1236, 1269 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 95, 206, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 1216, 1217, 1222, 1223, 1235, 1236, 1269 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та складається з житлового будинку загальною площею 71.2 кв.м. із них 42.9 кв.м. житлової площі, 28.3 кв.м. підсобної площі та 44.1 кв.м. площа приміщень не включена в загальну, що знаходиться по АДРЕСА_3 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий номер 525683600:01:003:0001.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_5 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Петрашівська сільська рада Ямпільського району Вінницької області, місцезнаходження с.Петрашівка, Ямпільського району, Вінницької області, Код .

Суддя: М.М. Дзерин