Провадження № 2-з/127/51/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі до подання позовної заяви, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовом до Товариства з обеженою відповідальністю «Поділля В» про визнання договору купівлі- продажу приміщень дійсними та визнання права власності, оскільки 01.10.2018 року між нею та ТОВ «Поділля-В» укладені договори купівлі-продажу приміщень, відповідно до умов яких Продавець передає у власність, а Покупець приймає і зобов`язується оплатити на певних умовах нежитлові приміщення в будинку за АДРЕСА_1 , а саме:
1. загальною площею 43,3 кв.м.,- за ціною 35 000 грн.
2. приміщення №121, загальною площею 163,7 кв.м., - за ціною 305 000 грн.
3. приміщення №122, загальною площею 56,8 кв.м., - за ціною 85 000 грн.
4. приміщення №125, загальною площею 149,6 кв.м., - за ціною 255 000 грн.
5. приміщення №126, загальною площею 125,6 кв.м., - за ціною 205 000 грн.
Заявник зазначає, що згідно з п. 11 договорів купівлі-продажу приміщень від 01.10.2018 року підписавши дані договори Сторони зобов`язуються 08.10.2018 року з`явитись до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бортник Я.А. (м. Вінниця, вул. Магістратська, 64) з метою нотаріального посвідчення даних договорів.
Однак, 08.10.2018 року представник ТОВ «Поділля-В» на нотаріальне посвідчення вищевказаних договорів купівлі-продажу приміщень не з`явився, більш того, підприємство отримавши грошові кошти взагалі почало уникати будь-якого контакту із заявником.
У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_1 звернулась до суду та просила вжити заходів забезпечення позову шляхом постановлення ухвали, якою накласти арешт на зазначені вище нежитлові приміщення.
Дослідивши вказану заяву, оцінивши докази у їх сукупності вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист , або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
У відповідності до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 4 постанови від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи викладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 149 -153, 209, 260 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі до подання позовної заяви - задоволити.
Накласти арешт на майно, а саме на:
Ухвалу про забезпечення позову - допустити до негайного виконання.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: