Проваження № 22-ц/824/2645/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 23 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозової Анастасії Ігорівни, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у м.Києві Лозової А.І., яка мотивована тим, що постановою державного виконавця від 19 серпня 2014 року відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 759/11746/13-ц, виданим 25 липня 2014 року Святошинським районним судом м.Києва, про солідарне стягнення із неї та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу за кредитом у розмірі 3021530,15 грн.

Вказувала, що 04 травня 2017 року головний державний виконавець Лозова А.І. прийняла постанову, якою доручила Васильківському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Київській області здійснити опис та арешт її майна, а саме садового будинку і земельної ділянки, розташовних по вул.16 лінія № 80 в СТ «Глеваха-3» в смт.Глеваха Васильківського району Київської області. Доручення виконане старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного ВДВС Очеретяною І.О., яка винсла постанову про опис та арешт майна боржника від 05 квітня 2018 року.

В подальшому постановою головного державного виконавця Лозової А.І. від 09 липня 2018 року призначено суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба», якому доручено надати звіт про оцінку описаних садового будинку і ділянки для їх подальшої реалізації і який надав такий звіт 11 липня 2018 року. Повідомлення про результати оцінки вона отримала 03 серпня 2018 року без повного тексту звіту. Вважає даний звіт неправомірним, зробленим з грубим порушенням закону та її прав. Зокрема, оцінювачем не було проведено особистого огляду нерухомого майна, огляд та звіт проведені в один день,

- 2 -

що є сумнівним, при складанні звіту оцінювачем порушені вимоги Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10 вересня 2003 року, що призвело до заниження оцінки вартості нерухомого майна.

При вчиненні виконавчих дій державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки опис та арешт майна здійснено без її повідомлення та участі, мало місце незаконне проникнення до її власності, не визначено вартість майна за взаємною згодою сторін, постанови про опис і арешт майна та про призначення суб'єкта оціночної діяльності їй не надсилалися у встановлений законом строк, опсується і арештовується її майно як поручителя за наявності майна у боржника ОСОБА_3 Окрім того, виконавче провадження підлягло закінченню згідно ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки НБУ прийняв рішення про ліквідацію КБ «Надра».

У зв'язку із наведеним, просила визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Лозової А.І. щодо неповідомлення її про день і час проведення огляду, опису і арешту майна, дій та заходів спрямованих на визначення за взаємною згодою сторонами вартості майна; щодо ненадіслання взагалі, в тому числі ненадіслання з дотриманням строків, встановлених ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про опис та арешт майна боржника від 05 квітня 2018 року та постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 09 липня 2018 року; щодо невчасного, з порушеням строків, встановлених ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», повідомлення її про визначення вартості майна; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Лозової А.І. щодо призначення суб'єкта оціночної діяльності до отримання нею постанови про опис і арешт майна боржника від 05 квітня 2018 року; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Лозової А.І. про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 09 липня 2018 року; визнати неправомірною оцінку належних їй садового будинку та ділянки, проведену оцінювачем ОСОБА_5 ТОВ «Приватна експертна служба» 11 липня 2018 року; визнати неправомірним та скасувати звіт від 11 липня 2018 року про оцінку належних їй садового будинку та ділянки, проведену оцінювачем ОСОБА_5 ТОВ «Приватна експертна служба».

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23 листопада 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, боржник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою її скаргу задоволити у повному обсязі,посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована тим, що суд не розібрався із предметом та вимогами скарги та фактично не вирішив її. Суд взагалі не дослідив і не дав оцінку наведеним нею у скарзі доводам щодо неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця. Зокрема щодо неправомірності звіту, який виконаний без огляду нерухомого майна, щодо виконання огляду та звіту в один день, порушеня вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» при складанні звіту, порушенння державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо її повідомлення про опис та арешт майна, своєчасного направлення копій постанов, опис і арешт її майна як поручителя за наявності майна у боржника ОСОБА_3 Окрім того, суд не дослідив у повному обсязі матеріали виконавчого провадження. Суд

- 3 -

застосував Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який втратив чинність.

Головний державний виконавець Лозова А.І. та ПАТ «КБ «Надра» відзиву на апеляційну скаргу не подали.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати ухвалу Святошинського районного суду м.Києва як незаконну.

Головний державний виконавець Лозова А.І. належним чином повідомлена про час розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з'явилася, причин неявки не повідомила, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПАТ «КБ «Надра» подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Решта учасників справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд обгрунтовував свої висновки тим, що дії головного державного виконавця щодо опису та оцінки належного боржниці ОСОБА_1 нерухомого майна у вигляді будинку і земельної ділянки по вул.16 лінія № 80 в СТ «Глеваха-3» в смт.Глеваха Васильківського району Київської області вчинені державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» і в межах наданих йому

- 4 -

повноважень, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 березня 2014 року Святошинським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист № 759/11746/13-ц про солідарне стягнення із ОСОБА_7 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу за кредитом у розмірі 3021530,15 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа № 759/11746/13-цпостановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м.Києві від 19 серпня 2014 року відкрите виконавче провадження № 44396894. Постановою державного виконавця від 19 серпня 2014 року в межах виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_7 у межах суми стягнення 3021530,15 грн.

Встановлено, що боржнику належить на праві власності садовий будинок та земельна ділянка площею 0,0509 га з кадастровим номеромНОМЕР_1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою від 04 травня 2017 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м.Києві Лозової А.І. в межах виконавчого провадження № 44396894 доручено Васильківському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області здійснити опис та арешт вищевказаного нерухомого майна боржника.

05 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Очеретяною І. О. проведено опис та арешт майна боржника у присутності представника стягувача і двох понятих, про що складено відповідну постанову.

Постановою від 09 липня 2018 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м.Києві Лозової А.І. призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» (сертифікат Фонду державного майна України від 22 березня 2017 року № 233/17) у виконавчому провадженні № 44396894 для надання письмового звіту з визначення початкової вартості описаного у постановві від 05 квітня 2018 року нерухомого майна.

11 липня 2018 року оцінювачем ОСОБА_5 ТОВ «Приватна експертна служба» проведено оцінку майна боржника, за результатами якої складено звіт та висновок про оцінку майна, з якого вбачається, що вартість садового будинку загальною площею 25,40 кв.м. і земельної ділянки розміром 0,0510 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення садівництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 становить 171290 грн.

Вказанй звіт про оцінку надійшов до Управління державної виконавчої служби 12 липня 2018 року, а 20 липня 2018 року державним виконавцем на адресу сторін виконавчого провадження надіслано повідомлення про результати оцінки майна боржника, яке, як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вручено ОСОБА_1 03 серпня 2018 року.

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у задоволенні скарги з огляду на те, що, вчиняючи дії по опису, арешту та оцінці майна боржника, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та відповідно до положень закону, при цьому права заявника порушено не було.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність бездіяльності головного державного

- 5 -

виконавця Лозової А.І. щодо неповідомлення боржника про день і час проведення огляду, опису і арешту майна, а також ненаправлення боржнику копії постанови про опис та арешт майна необгрунтовані. Як вище вказувалося дані дії виконані 05 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Очеретяною І.О., дії та рішення якої заявник не оскаржує і яка не є учасником справи, про що вірно вказав суд першої інстанції в ухвалі, відмовляючи у задоволенні цих вимог.

Посилання у скарзі на бездіяльність головного державного виконавця Лозової А.І. щодо невжиття заходів, спрямованих на визначення за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження вартості нерухомого майна, безпідставні. Зі справи вбачається, що виконавче провадження відкрите ще 19 серпня 2014 року і тоді ж накладений арешт на все майно боржниці ОСОБА_1, яка була обізнана як про рішення суду, так і про відкриття виконавчого провадження, оскільки знайомилася особисто із матеріалами виконавчого провадження ще у 2015 році (т.1 а.с.200).

Отже, починаючи із 2014 року за наявності доброї волі та дотримання вимог закону, як того вимагає ст.68 Конституції України, боржниця мала можливість добровільно за взаємною згодою із стягувачем визначити вартість належного їй нерухомого майна для його подальшої реалізації і виконання рішення суду, що є її обов'язком (ст.124 Конституції України). Проте таких дій не вчинила, що у свою чергу свідчить про безпідставність її доводів.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає надуманими та безпідставними доводи апеляційної скарги про неправомірність дій головного державного виконавця Лозової А.І. щодо передчасного, з порушенням ч.3 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», призначення суб'єкта оціночної діяльності до отримання нею постанови про опис і арешт майна боржника та спроби визначення вартості майна за взаємною згодою а також доводи щодо необхідності скасування постанови від 09 липня 2018 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» для оцінки арештованого майна.

Відхиляючи даний довід, колегія суддів враховує, що, боржниця не надала суду жодного доказу про те, що із моменту отримання звіту про оцінку майна, тобто із 03 серпня 2018 року вона зверталася до стягувача ПАТ «КБ «Надра» і намагалася досягти чи досягла з ним згоди про визначення вартості майна за взаємною згодою, що у свою чергу свідчить про надуманість і штучність таких аргументів.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи боржника про ненадіслання йому головним державним виконавцем Лозовою А.І. з дотриманням строків, встановлених ч.1 ст.28, ч.5 с.57 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не пізніше наступного робочого дня, копії постанови від 09 липня 2018 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності та повідомлення про результати оцінки майна.

Проте, відхиляючи дані доводи колегія суддів враховує, що згідно ст.ст.447, 451 ЦПК для визнання рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця неправомірними необхідна наявність двох обставин, а саме: недотримання державним виконавцем вимог закону та порушення прав чи свобод заявника внаслідок таких дій.

Судом встановлено, що 09 липня 2018 року було призначено суб'єкта оціночної діяльності, 12 липня 2018 року до виконавчої служби надійшов звіт про оцінку, а 20 липня 2018 року на адресу сторін виконавчого провадження надіслано повідомлення про результати оцінки, яке отримане боржником 03 серпня 2018 року.

Посилаючись на неправомірність дій державного виконавця боржник не надав суду доказів, що внаслідок затримки на сім днів направлення йому повідомлення про результати

- 6 -

оцінки порушено його права, як і не надав доказів в чому полягає порушення прав. Як вище вказувалося, факт недотримання строків не є підставою для визнання дій неправомірними. Для цього боржнику необхідно довести факт порушення його прав внаслідок такої бездіяльності. При цьому колегія суддів враховує, що у встановлений строк, тобто протягом 10 днів після отримання повідомлення про оцінку, ОСОБА_1 оскаржила оцінку до суду.

Також колегія суддів вважає необгрунтованими доводи скарги щодо наявності підстав для визнання неправомірною оцінки садового будинку і ділянки ТОВ «Приватна експертна служба» 11 липня 2018 року та скасування звіту від 11 липня 2018 року про оцінку садового будинку та ділянки, проведену оцінювачем ОСОБА_5 ТОВ «Приватна експертна служба».

Оцінка проведена головним державним виконавцем у відповідності до вимог та процедури, визначеної Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання боржника на неправомірність звіту та заниження оцінки майна з огляду на таке.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку мана, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні грунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу грунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Згідно п.52 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

- 7 -

Як вбачається з розділу «Загальні положення» звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Приватна експертна служба», оцінювач ознайомився з об'єктом оцінки (нерухомим майном) та ідентифікував його, звіт містить зображення (фотографії) нерухомого майна боржника, що у свою чергу свідчить про дотримання оцінювачем вимог законодавства щодо огляду майна.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника на звіти про оцінку майна, складені на його замовлення 19 жовтня 2018 року ТОВ «Нотаріус» та ТОВ «Аналітичний центр Дробнова», як підставу неправомірності звіту ТОВ «Приватна експертна служба», оскільки як вище вказувалося звіт ТОВ «Приватна експертна служба» складено суб'єктом оціночної діяльності, належним чином залученим державним виконавцем відповідно до приписів ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Наведені звіти суб'єктів оціночної діяльності ТОВ «Нотаріус» та ТОВ «Аналітичний центр Дробнова» не спростовують звіту ТОВ «Приватна експертна служба» та не свідчать про його неправильність, оскільки замовлені боржником оцюнювачі застосували інші методики та підходи в оцінці нерухомого майна.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні скарги, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної судової ухвали, в тому числі із посиланням на практику Європейського суду з прав людини, щодо обов'язку і меж обгрунтування судових рішень у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 23 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: