Справа № 646/3293/18
№ провадження 2/646/292/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.19 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Шелест І.М.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3, у якій просила:
- стягнути з відповідача проіндексовану заборгованість по аліментам згідно розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_3 станом на 15.05.2018 на загальну суму 46 112, 34 грн;
-змінити спосіб стягнення аліментів, який стягується на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.06.2012 року у справі № 2020/4838/2012 з ОСОБА_3М, на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн на місяць на стягнення у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набуття останніх змін щодо збільшення мінімального розміру аліментів 08 липня 2017 року;
- стягнути з відповідача, ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на утримання спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, періодично щомісячно по 300, 00 грн для оплати лікування дитини.
Обгрунтовуючи свою позовну заяву позивач зазначила, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.06.2012 року у справі № 2020/4838/2012, задоволено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн щомісяця.
На сьогодні позивачка самостійно виховує спільну з відповідачем дитину, проживають вони у м. Харкові. З часу винесення судом рішення про збільшення розміру аліментів її доходи не змінилися, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, додаткових заробітків не має, і з такими доходами не може забезпечити потреби дитини у повній мірі. Вважає, що відповідач свої доходи приховує, у зв*язку з чим, вважає, що визначений судом спосіб стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі у частці від доходів платника аліментів. Крім того, потреби дитини значно зросли. При цьому, дитина має вади здоров*я, а саме проблеми з зором та потребує офтальмологічного обстеження та лікування. Участі у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере. Чи відповідач працевлаштований офіційно і який має постійний дохід, не знає. Тому переконана, що визначений судом спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі у частці від доходів платника аліментів.
Ухвалою суду від 09.07.2018 було відкрито провадження в даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Судом вживалися заходи щодо виклику відповідача у судове засідання, однак відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.
У зв*язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого позивач не заперечувала.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно копії рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.03.2011, 30.09.2006 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Також, з вбачається, що на підставі даного рішення суду було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 30.09.2006 міським відділом РАЦС №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2232.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився 06.03.2007 року. Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є ОСОБА_3, матір*ю ОСОБА_2.
Відповідно до копії довідки з місця проживання про склад сім*ї та прописку від 22.05.2018, виданої КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3.
Також, судом встановлено, що відповідач свого обов'язку зі сплати аліментів не виконує. Так, ОСОБА_2 надала суду розрахунок заборгованості, що виданий Московським відділом Державної виконавчої служби України Харківського міського управління юстиції, відповідно до якого заборгованість згідно виконавчого листа по справі № 2020/4838/12 від 01.06.2012, що видав Комінтернівський районний суд м. Харкова, станом на 15.04.2018, складає 46 112, 34 коп.
Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст. ст. 194-197 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем.
Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених законом випадках.
Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання (п. 15 Інструкції).
Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Таким чином діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення нового судового рішення, а в межах виконавчого провадження за попереднім рішенням про стягнення аліментів.
Судом встановлено, що виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Державній виконавчій службі і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, зі сплати яких і виникла ця заборгованість.
Судом встановлено, що аліменти на користь позивача ОСОБА_2 уже стягнуті за рішенням суду від 01.06.2012 року і повторному стягненню в судовому порядку не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення.
Враховуючи вищенаведене позовна заява в частині щодо стягнення заборгованості по аліментах задоволенню не підлягає.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями статті 181 СК України встановлено, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків у даному випадку жодного правового значення не мають.
З вимог ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Рішенням суду від 01.06.2012 року вже присуджено стягнення аліментів з відповідача від дня предявлення позову. Суд вирішує питання про зміну способу стягнення аліментів. Рішення про зміну способу стягнення аліментів виконується з моменту набрання ним законної сили, а не з часу набуття чинності останніми змінами до законодавства у цій сфері, тому у цій частині позов підлягає задоволенню частково.

За приписами ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, за змістом ч.4 ст. 181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд вважає доводи позивача щодо збільшення витрат на дитину, та відповідно розміру аліментів обґрунтованими частково.

17.05.2017 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, і яким було змінено філософію стягнення аліментів та розширено права одержувача аліментів як щодо зміни способу стягнення аліментів, так і щодо спрощення процедур такого стягнення.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, суд при визначенні розміру аліментів зазначає, що при визначенні розміру аліментів він керується нормами Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» щодо визначення прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, оскільки відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку із змінами, внесеними законом №2037-VIII від 17.05.2017 у редакцію ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, визначений рішенням суду від 01.06.2012 розмір аліментів, є нижчим, ніж встановлено законом, згідно з яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Приймаючи до уваги те, що визначений рішенням суду розмір аліментів у сумі 500 грн не забезпечує потреби дитини на достатній рівень життя і розвиток, суд приходить до висновку про збільшення розміру стягнутих з відповідача аліментів. При цьому, суд також враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

Оскільки обов'язок утримувати дитину є обопільним обов'язком батьків, то з відповідача на користь позивача суд вважає необхідним стягнути ј частку від заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду.

Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час постановлення рішення саме для забезпечення прав дитини в даній справі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування та на розвиток дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Заявляючи вимоги про збільшення розміру аліментів, позивач надала суду копію консультативного висновку лікаря-офальмолога, з якого вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в медичному центрі «Люксоптика», оскільки виявлено зниження зору, він пройшов курс апаратного лікування з 21.01.2018 до 30.01.2018 10 занять, а також копії фіскальних чеків щодо оплати послуг лікування, підбору рецепту для окулярів, установки однієї лінзи в оправу, які датовані січнем та лютим 2018 року, з яких випливає, що ОСОБА_3М витратила понад 3000 грн для виконання рекомендацій лікаря.

Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати сина на рівні з позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача половини суми додаткових витрат, пов'язаних з лікуванням дитини у розмірі 1 500 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати якого позивач звільнена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 264, 265, 268, 272, п.1 ч.4 ст.274, ст.275, 278, 279, п.9, п.11, п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (61124, АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (61121, АДРЕСА_2) про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення та стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 червня 2012 року у справі № 2020/4838/2012 з ОСОБА_3 (61121, АДРЕСА_2, інші відомості суду не відомі) на користь ОСОБА_2 (61124, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН:НОМЕР_1) у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 29.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (61121, АДРЕСА_2, інші відомості суду не відомі) на користь ОСОБА_2 (61124, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН:НОМЕР_1) суму додаткових витрат у розмірі 1 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (61121, АДРЕСА_2, інші відомості суду не відомі) у дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Комінтернівським районним судом м. Харкова від 01 червня 2012 року у справі № 2020/4838/2012 у частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, припинити з 29.05.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб адресою: http://court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04.02.2019 року.

Суддя І.М. Шелест