Провадження №2/389/544/19
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

30 липня 2019 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва О.В., розглянувши позовну заяву виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» акціонерного товариства «Українська залізниця» до комісії по трудовим спорам «Знам`янського загону воєнізованої охорони» виробничого підрозділу акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування рішення комісії по трудовим спорам,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати рішення комісії по трудовим спорам «Знам`янського загону воєнізованої охорони» виробничого підрозділу акціонерного товариства «Українська залізниця» №3/019 за заявою стрільця 21 стрілецької команди ст.Знам`янка Куценка ОСОБА_1 Анатолійовича про визнання незаконним наказу НОР-3 про оголошення ОСОБА_2 догани та зобов`язання керівництва НОР-№3 скасувати цей наказ у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 , таким, що суперечить чинному законодавству та скасувати його.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Відповідно доп.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування для юридичних осіб сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, зокрема, в ній не зазначено ідентифікаційні коди юридичних осіб сторінв Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а вказаний код позивача 40081200 відсутній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Будь-яких обґрунтувань вказаного клопотання позивачем не зазначено. Як і не додано будь-яких доказів неможливості сплати ним встановленого законом розміру судового збору.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 становить 1921 грн.

Тож, розмір судового збору за подання даної позовної заяви складає 1921 грн.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63 - 64).

У постанові Верховного суду від 04.07.2018 №686/114/16-ц зазначено, що положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Враховуючи те, що позивачем не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, суддя приходить до висновку, що у задоволенні його клопотання про відстрочення йому сплати судового збору до ухвалення рішення по справі необхідно відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Дана позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України, оскільки до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За вказаних обставин провадження у справі не може бути відкритим, а тому позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» акціонерного товариства «Українська залізниця» про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі в розмірі 1921 грн., відмовити.

Позовну заяву виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» акціонерного товариства «Українська залізниця» до комісії по трудовим спорам «Знам`янського загону воєнізованої охорони» виробничого підрозділу акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування рішення комісії по трудовим спорам, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про те, що у випадку не усунунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва