Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 300/991/15-ц

Провадження № 2/300/3/2019

03.09.2019 року смт. Воловець

Воловецький районний суд в складі головуючого: судді Вотьканича В.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

представники відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представник третьої особи Свалявської державної нотаріальної контори - не скористався правом на участь у судовому засіданні,

представник третьої особи КУП «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації» - не скористався правом на участь у судовому засіданні,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Свалявська державна нотаріальна контора, Комунальне унітарне підприємство «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на ѕ частини жилого будинку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Свалявського районного суду Закарпатської області в інтересах своєї матері ОСОБА_7 із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був батьком відповідача та перебував у шлюбі з їхньою матір`ю ОСОБА_7 .

Під час шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_3 побудували житловий будинок в АДРЕСА_1 , який належав їм на праві спільної сумісної власності.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку.

Спадкоємцями першої черги по закону були дружина ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_3 , які прийняли спадщину в рівних долях: по Ѕ частині будинку кожний, оскільки проживали у спадковому будинку на час смерті спадкодавця. Внаслідок прийняття спадщини частина ОСОБА_7 збільшилася з Ѕ цілого будинку до ѕ жилого будинку.

17.06.2008 р. державний нотаріус Свалявської державної нотаріальної контори видала відповідачу ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на весь житловий будинок.

З 02.10.2009 р. позивач ОСОБА_7 , яка мала ознаки погіршення психічного стану після смерті чоловіка, проживає у ОСОБА_1

14.12.2010 р. за рішенням Свалявського районного суду та додатковим рішенням цього ж суду від 27.01.2011 р. (справа 2-о-30/2010) суд визнав позивача ОСОБА_7 недієздатною з 2006-2007 р. та призначив ОСОБА_1 її опікуном.

Представник позивача вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.06.2008 р., яке було видане державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори відповідачу ОСОБА_3 на весь житловий будинок є незаконним, оскільки внаслідок видачі цього свідоцтва позивача ОСОБА_7 повністю позбавлено житла.

Посилаючись на ст. 321 ЦК України, ст. 13 Конституції України, ст. 15 ЦПК України просив:

-визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори 17.06.2008 р. відповідачу ОСОБА_3 на житловий будинок в АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними спорудами;

-скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на житловий будинок за відповідачем ОСОБА_3 ;

-визнати право власності за ОСОБА_7 на ѕ частини житлового будинку в АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними спорудами.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 22.04.2013 р. (справа № 710/2513/12) ухвалено про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування. Усунуто відповідача ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2, а.с. 199).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12.06.2013 р. зазначене рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22.04.2013 р. скасоване, у позові ОСОБА_1 відмовлено (т.2, а.с.200-201).

14.10.2014 р. відповідач ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов, у якому просив усунути позивача ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2, а.с. 156-158).

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.11.2014 р. зустрічний позов відповідача ОСОБА_3 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (т.2, а.с 181-182).

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 27.01.2016 р. зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування була залишена без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України через повторну неявку відповідача ОСОБА_3 в судове засідання (т.3, а.с. 203).

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28.03.2016 р., ухвала Воловецького районного суду Закарпатської області від 27.01.2016 р. була залишена без змін в результаті розгляду апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 (т.3, а.с. 234-235).

20 вересня 2016 року за ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області провадження в цій цивільній справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по касаційній скарзі ОСОБА_3 на ухвалу Воловецького районного суду від 27.01.2016 р. та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28.03.2016 р. щодо залишення зустрічної позовної заяви без розгляду (т.5, а.с. 49).

Постановою Верховного Суду від 22.11.2018 р. касаційна скарга ОСОБА_3 на зазначену ухвалу Воловецького районного суду від 27.01.2016 р. та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 278.03.2016 р. була залишена без задоволення (т.4, ас. 116).

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 27.01.2016 р. до участі у цій цивільній справі було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне унітарне підприємство «Свалявське РБТІ» (т.3, а.с. 204).

За ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 12.01.2017 р. провадження у цій цивільній справі було відновлено (т.5 , а.с. 51).

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.10.2017 р. провадження у цій справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Свалявського районного суду у справі № 306/1538/17 за позовом ОСОБА_3 до Березниківської сільської ради про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності (т.4, а.с. 170).

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.04.2019 р. провадження в цій цивільній справі було відновлено зі стадії судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, просила ухвалити рішення на підставі матеріалів справи.

Відповідач та його представники, які були належно повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки чи неможливість явки в судове засідання суд не повідомляли.

Третя особа Свалявська державна нотаріальна контора подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Третя особа КУП «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації» не скористалася правом на участь у судовому засіданні,

На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані сторонами письмові докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Березники Свалявського району Закарпатської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС Переяславського району Російської Федерації 06 листопада 2007 року (т.1, а.с. 10).

Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_3 , за останнім місцем його проживання, відкрилася спадщина на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що за життя спадкодавця ОСОБА_3 право власності на житловий будинок не було зареєстроване.

З відповіді на запит представника позивача ОСОБА_2 від 25.09.2014 р. № 195/02-25 Березниківська сільська рада Свалявського району повідомила, що житловий будинок за АДРЕСА_1 був побудований у 1974 році, згідно з записами погосподарської книги № 11 (т.2, а.с. 129).

Рішенням виконавчого комітету Березниківської сільської ради Свалявського району від 24.04.2008 р. № 41 надано дозвіл на видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 (т.2 а.с. 130).

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.12.2017 р. в справі № 306/1538/17у позові ОСОБА_3 до Березниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про скасування рішення Березниківської сільської ради від 24.04.2008 р. № 41 про надання дозволу на видачу свідоцтва про право власності та визнання недійсним свідоцтва про право власності, відмовлено (т.5, а.с. 186-187).

Постановою закарпатського апеляційного суду від 24.01.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 на зазначене рішення Свалявського районного суду від 14.12.2017 р. залишено без задоволення, а рішення суду - без змін (т.5, а.с. 188-189).

Згідно з Витягом по реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації» № 18745264 від 08.05.2008 р. житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності за спадкодавцем ОСОБА_3 (т.2, а.с. 106, 107).

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 23.12.1970 р. підтверджено факт укладення шлюбу між спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 105).

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На час відкриття спадщини у спадковому будинку в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані дружина спадкодавця ОСОБА_7 та син - відповідач ОСОБА_3 , які відповідно до вимог ч.3 ст. 1261 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.

Зазначена обставина підтверджена відміткою у паспорті громадянина України ОСОБА_7 , де місцем її реєстрації зазначено АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 229), а також інформацією сектору громадянства,імміграції, реєстрації фізичних осіб Свалявського районного відділу УМВС Українив Закарпатській області, про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 31.08.2006 р. зареєстрований в АДРЕСА_1 ( т. 1, а.с. 14).

Згідно з довідкою Березниківської сільської ради Свалявського району ОСОБА_7 дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; з жовтня 2009 року до березня 2010 року проживала за адресою: АДРЕСА_2 ; з квітня 2010 р. до грудня 2010 р. за адресою: АДРЕСА_3 ; з січня по травень 2012 р. знаходилася на лікуванні в Берегівській психіатричній лікарні (т.2, а.с. 239).

Вирішуючи питання про місце проживання ОСОБА_7 га час відкриття спадщини суд виходить з такого.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Суд вважає, що факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини дружини спадкодавця встановлено, оскільки у паспорті спадкоємця наявна відмітка про місце реєстрації особи, іншого житла, на яке ОСОБА_7 згідно з законом має право користування, володіння чи розпорядження судом не встановлено.

Таким чином факт прийняття спадщини дружиною спадкодавця ОСОБА_7 підтверджено належними доказами її проживання у спадковому будинку на час відкриття спадщини.

З акта № 101 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної на підставі ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 04.03.2010 р., спадкоємець ОСОБА_7 позбавлена в повній мірі розуміти значення своїх дій, керувати ними, цілеспрямовано вести свої справи з 2006-2007 років.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.12.2010 р. в справі № 2-о-30/2010, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 визнано недієздатною. ОСОБА_1 призначено опікуном ОСОБА_7 (т.1, а.с.8).

На підставі додаткового рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27.01.2011 р. ОСОБА_7 визнано недієздатною з 2006-2007 р. (т.1, а.с. 9).

З акта № 04 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної на підставі ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.10.2011 р., наявність у ОСОБА_7 хвороби, у червні 2008 року позбавляло її здатності розуміти значення своїх дій та вчинків, керувати ними (т.1 а.с. 79).

У відповідності з ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування.

Крім того, в ч.1 ст. 1273 ЦК України закріплено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи вищенаведені положення закону, а також стан здоров`я спадкоємиці, суд критично оцінює заяву дружини спадкодавця ОСОБА_7 від 08 травня 2008 року, адресовану до Свалявської державної контори та оформленої машинописним текстом, в якій ОСОБА_7 заявила, що спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 не прийняла, а тому просить свідоцтво про право на спадщину на цілий житловий будинок видати на ім`я її сина - відповідача ОСОБА_3 (т.2, а.с. 154).

Суд визнав, що зазначена заява подана ОСОБА_7 поза межами шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України, а також особою, яка на час подання заяви була недієздатною, а тому не може тягнути за собою правових наслідків у вигляді відмови від прийняття у спадщині.

Вирішуючи питання про розмір часток спадкоємців за законом у спадковому майні суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вирішуючи спір суд бере до уваги, що ч.1 ст. 60 СК України закріплено презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно набуте за час шлюбу.

Частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними (ч.1 ст. 70 СК України).

Згідно з ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , оскільки інша частина будинку належала його дружині ОСОБА_7 .

Враховуючи, що згідно з ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, суд визнав, що дружина спадкодавця ОСОБА_7 мала право на ѕ частини у спадковому житловому будинку та прибудинкових спорудах, а її син ОСОБА_3 має право на спадкування ј частини житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Вирішуючи позов у частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане відповідачу ОСОБА_3 суд виходить з того, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 право на спадкування житлового будинку в АДРЕСА_1 , отримали дружина спадкодавця ОСОБА_7 та його син - відповідач ОСОБА_3 , які є спадкоємцями першої черги, проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини і прийняли спадщину. Державний нотаріус Свалявської державної нотаріальної контори, видаючи Свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.06.2008 р. на житловий будинок лише за спадкоємцем ОСОБА_3 не врахував наявність права дружини спадкодавця ОСОБА_7 на спадкування майна свого чоловіка, зокрема на зазначений житловий будинок, чим були порушені права останньої, що є підставою визнання такого свідоцтва недійсним.

Внаслідок видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємець ОСОБА_7 була повністю позбавлена житла, що суд визнає грубим порушенням ч.3 ст. 27 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду..

Як роз`яснено у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть (т.1, а.с. 212, 214).

Після смерті спадкодавиці ОСОБА_7 відкрилася спадщина на ѕ частини спадкового житлового будинку в АДРЕСА_1 , право на спадкування якої вона не встигла оформити в звязку зі смертю.

Ухвалою Свалявського районного суду від 13.05.2014 р. до участі в справі на стороні позивача залучено правонаступників ОСОБА_7 , зокрема, її матір ОСОБА_9 та сина ОСОБА_1 (т.2 а.с. 76).

Відповідач ОСОБА_3 , який також є правонаступником за померлою матір`ю, бере участь у справі з часу відкриття провадження в цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 37 ЦПК України( в редакції від 02.03.2014 р., чинній на час вирішення питання про правонаступництво) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Вирішуючи спір суд виходить з того, що участь у справі беруть всі особи, які є спадкоємцями за померлою ОСОБА_7

14.08.2012 р. ОСОБА_1 подав до Свалявської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за померлою матір`ю ОСОБА_7 (т.1, а.с. 224).

26.10.2012 року заяву про прийняття спадщини за померлою матір`юдо Свалявської державної нотаріальної контори подав відповідач ОСОБА_3 (т.1, а.с. 225).

15.08.2012 р. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є матір`ю спадкодавиці, подала до Свалявської державної нотаріальної контори заяву про відмову від своєї частини спадщини, що відкрилася внаслідок смерті її дочки ОСОБА_7 , на користь сина спадкодавиці ОСОБА_1 (т.1, а.с. 226).

Враховуючи, що згідно з вимогами ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, суд визнав, що з ѕ частин житлового будинку, які належали б померлій ОСОБА_7 , кожен із трьох спадкоємців має право на отримання на ј частини житлового будинку.

Беручи до уваги заяву правонаступника померлої ОСОБА_9 про відмову від своєї частки у спадщині на користь правонаступника ОСОБА_1 , право на спадщину за законом правонаступника ОСОБА_1 становить Ѕ частина спадкового житлового будинку (ј + ј = Ѕ) , а право на спадщину за законом правонаступника - відповідача ОСОБА_3 також становить Ѕ частина житлового будинку (ј ІНФОРМАЦІЯ_9 ) в АДРЕСА_1 .

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання недійсним виданого відповідачу ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на ѕ частини житлового будинку в АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про те, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню і відповідне свідоцтво має бути визнано недійсним лише в частині, що відноситься до розміру частки спадщини, право на яку суд визнає за правонаступником ОСОБА_1 , а саме в Ѕ частині житлового будинку. До такого висновку суд дійшов з урахуванням змісту ст. 1301 ЦК України, адже відповідач ОСОБА_3 має право на спадкування іншої Ѕ частини спірного спадкового будинку.

Враховуючи, що суд визнає недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, скасуванню підлягає також державна реєстрація права власності за відповідачем ОСОБА_3 житлового будинку в АДРЕСА_1 .

За змістом ч. 2 статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

При подачі позовної заяви до суду позивачем було сплачено 100 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір в сумі 768 грн., а всього 868 грн.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням п.3 ч. 2ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Свалявська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності на ѕ частини жилого будинку, задовольнити частково.

Визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВКМ № 018905, видане державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори 17.06.2008 р. у (Спадкова справа № 325/2008, зареєстрованого в реєстрі за № 1532), відповідачу ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними спорудами в Ѕ частині житлового будинку, право на яку суд визнав за правонаступником ОСОБА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , від 24.06.2008 року, реєстраційний номер 23170768, здійснену Комунальним унітарним підприємством «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації» на підставі Свідоцтва про право на спадщину серії ВКМ № 018905 від 17.06.2008 року за ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними спорудами.

Стягнути з ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 568 (п`ятсот шістдесят вісім) грн. 68 коп., сплаченіпозивачем при подачі позовної заяви до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Воловецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2019 року.

Реквізити учасників справи:

Правонаступник Позивача: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа:Свалявська державна нотаріальна контора Закарпатської області, , місце знаходження: 89100, смт. Воловець, вул. Пушкіна, 8, Закарпатської області;

Третя особа: Комунальне унітарне підприємство «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», 89300, м. Свалява, вул. Визволення, 1, Закарпатської області.

Головуючий В.А. Вотьканич