Справа № 2-908/10
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Козловець К.П.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника, суд

В С Т А Н О В И В

Скаржник ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 56794977 та постанову про арешт коштів боржника у ВП № 56794977.

В обґрунтування заявленої скарги заявник ОСОБА_2 посилається на те, що 13 жовтня 2018 року поштою, скаржник отримала постанову про арешт коштів боржника, котра датована 08 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № 56794977. Вказана постанова не містить підписів та печаток приватного виконавця а, отже немає юридичної сили. Постанова про відкриття виконавчого провадження скаржником взагалі не отримувалася та її існування скаржнику не було відомо. За таких обставин строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 56794977 та постанови про арешт коштів боржника у ВП № 56794977 пропущений з поважних причин та може бути поновлений. Також скаржник вважає, що постанови про відкриття виконавчого провадження № 56794977 та як наслідком в подальшому постанова про арешт коштів боржника у ВП № 56794977 є незаконними та підлягають скасування з наступних підстав: Ухвалою від 25 травня 2017 року у справі 754/4785/17 було відмовлено у скарзі ПАТ «КБ ДАНІЕЛЬ» про зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження. Крім того, виконавчий документ виданий 20.10.2010 строк пред'явлення до виконання 21.10.2013 відтак строк на його пред'явлення до примусового виконання скінчився. До того ж, листом від 08.08.2014 від ПАТ «КБ Даніель» повідомлено боржників, що при здійсненні примусового виконання по кредитному договору № 1243-04-КЗЖ-Т від 26.02.2008 в рахунок погашення заборгованості за постановою виконавця ДВС Макарівського РУЮ від 28.11.2012 ПАТ «КБ Даніель» передано в рахунок погашення заборгованості земельну ділянку та будинок за сумою погашення 1080240,00 гривень. Крім того, скаржнику невідомо чому стягувачем виступає ТОВ «Глобалфінанс Проект», оскільки кредитний договір укладався з ПАТ «КБ Даніель». У зв»язку з вище викладеним скаржник просить суд задовольнити скаргу та визнати пропущений строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів боржника у ВП № 56794977 з поважних причин та поновити його; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 56794977 та постанову про арешт коштів боржника у ВП № 56794977.

18.12.2018 до суду надійшов відзив від представника заінтересованої особи (стягувача) Товариства з обмежено відповідальністю «Глобалфінанс проект» відповідно до якого зазначили, що звертають увагу суду на тому, що предметом по справі 754/4785/17, на яку посилається боржник, є те що стягувачем до заяви відкриття виконавчого провадження не додано підтвердження про сплату авансового внеску у зв'язку з чим ПАТ «КБ «Даніель» було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Проте, це не позбавляє стягувана повторно звернутися із заявою про відкриття виконавчого провадження та оплатити авансовий внесок. Крім вказаній справі 754/4785/17, не оспорюється строк пред'явлення виконавчого листа. Боржник у скарзі зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження №56794977 підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що документ виданий 20.10.2010 строк пред'явлення до виконання до 21.10.2013, відтак строк його пред 'явлення до виконання скінчився. Вищенаведені доводи боржника є необгрунтованими та надуманими. Так як, ухвалою Деснянського районного суду м Києва по справі №754/10258/16-ц видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Даніель» заборгованості у розмірі 1 366 692грн 94коп. судового збору у розмірі 1700грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120грн, поновлено строк на пред'явлення до виконання виконавчого листа № 02-908/10. Ухвалою Деснянського районного суду м Києва по справі № 2-908/10 було замінено сторону виконавчому листі № 2-908/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, а саме кредитора ВАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» на його правонаступника ТОВ «ГЛОБАЛФІНАНС ПРОЕКТ». Боржник оскаржував постанову про арешт коштів від 08.10.2018 у виконавчому провадженні №56794977, у письмових поясненнях зазначає, що вказаною постановою накладено арешт на пенсійний рахунок відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». В матеріалах справи знаходиться довідка від 06.11.2018 видана ПАТ Райффайзен Банк Аваль», яка сформована вже після прийняття оскаржуваної постанови, містить посилання на те, що у ОСОБА_2, відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 та до вказаного рахунку випущено платіжну картку. Аналізуючи зміст спірної постанови, ТОВ «ГЛОБАЛФІНАНС ПРОЕКТ» звертає увагу суду на тому, що боржник безпідставно просить суд скасувати постанову про арешт коштів від 08.10.2018 через те, що вказаною постановою арештовано пенсійний рахунок, проте у постанові про арешт коштів боржника, приватний виконавець зазначив «крім коштів, звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику». У зв»зяку з викладеним вище представник заінтересованої особи просить суд відмовити в задоволенні скарги.

08.01.2019 від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва МельниченкоО.В. на виконання вимоги суду надійшли завірені матеріали виконавчого провадження №5694977 від 17.07.2018 з примусового виконання виконавчого листа № 2-908/10.

08.01.2019 від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченко О.В. надійшли до суду заперечення відповідно до яких зазначив, що 17.07.2018 керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем Мельниченком Олегом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56993867, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Оскільки строк на пред'явлення до примусового виконання дубліката виконавчого листа № 754/10258/16-ц, виданою Деснянським районним судом міста Києва від 30.09.2016, був поновлений ухвалою Деснянського районною суду м Києва від 08.09.2016, тому на момент набрання чинності Законом № 1404-УІІІ віл 02 червня 2016 року, строк для його пред'явлення не сплинув. Ураховуючи викладене, до дублікату виконавчого листа № 754/10258/16-и. виданого Деснянським районним судом міста Києва від 30.09.2016 року, повинні застосовуватися положення п. 5 Розділу ХІП «Прикінцеві та перехідні положення» та ст. 12 Закону, а тому строк на пред'явлення до примусового виконання такого виконавчого документа повинен становити 3 роки з моменту набрання законної сили ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 08.09.2016. Так, пред'явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа № 754/10258/16-ц, виданого Деснянським районним судом міста Києва від 30.09.2016, закінчується 29.09.2019. Боржник ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про початок примусового виконання рішень шляхом направлення постанови про відкриття виконавчою провадження її за адресою, зазначеною у виконавчому листі № 2-908/10, виданому Деснянським районним судом міста Києва від 30.09.2016. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 5679497 постанова про відкриття виконавчого провадження № 56794977 від 17.07.2018, що направлялась за адресою боржника за виконавчим документом, боржником ОСОБА_2 отримана не була.

Матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про отримання боржником оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника № 5679497 від 08.10.2018, яка направлялась за адресою боржника за виконавчим документом та за місцезнаходженням майна боржника. Боржником також до своєї скарги не додано доказів щодо отримання зазначеної постанови засобами поштового зв'язку 13 жовтня 2018 року. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Боржником, таким чином, не було надано жодних доказів того, що строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 56794977 та постанови про арешт коштів боржника № 56794977 був пропущений з поважних причин, а судом при відкритті судовою провадження за скаргою не був зроблений правовий висновок щодо строку звернення заявника до суду. Більше тою, боржник не ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження. У своїй скарзі боржник навіть не вказує дату винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 56794977, адже вона з нею не ознайомлювалась, але могла та повинна була це зробити. Те, що боржник оскаржує рішення та дії приватного виконавця, щодо яких вона не мас жодного уявлення, переконливо свідчить про зловживання нею своїми процесуальними правами. Також, щодо ухвали про накладання арешту, боржник жодним чином не обмежений використовувати арештований рахунок для зарахування на нього будь-яких коштів, належним підтвердженням використаний боржником особовою рахунку з метою отримання та розпоряджання виключно пенсійними коштами є виписка з особового рахунку. Боржник не надавала приватному виконавцю жодних документальних підтверджень стосовно того, що на кошти на її арештованих рахунках не може бути звернено стягнення. З огляду на вищевикладене. оскільки постанова про арешт коштів боржника № 56794977 від 08.10.2018 року винесена у відповідності до вимог законодавства, вона не може бути визнана незаконною та скасована. Більш того, скасування постанови про арени коштів боржника № 56794977 від 08.10.2018 призведе до зняття арешту з усіх інших рахунків боржника, що порушить права стягувана та створить затримки та перешкоди виконанню рішення суду. Боржник ОСОБА_2 має право звернутися до приватного виконавця чи до суду у встановленому порядку із вимогою про зняття арешту. Однак у своїй скарзі нею не заявлено вимог щодо зняття арешту з конкретного рахунку, на якому обліковуються пенсійні кошти, напроти, зі змісту її вимог можна дійти висновку, що вона бажає звести нінащо усі дії приватного виконавця, що були ним вчинені з метою виконання рішення. Крім того, обов'язкове виконання рішення суду покладається також Конвенцією про захист прав та свобод людини, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 17.07.1997. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною. У зв»язку з викладеним вище приватного виконавця виконавчого округу м. Києва МельниченкоО.В. просить суд відмовити в задоволені скарги.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судове засідання не з"явились, повідомлялись про час та дату судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельниченко О.В. в судове засідання не з'явився, до суду від приватного виконавця надійшли пояснення, відповідно до яких він просить суд відмовити у скарзі та розглядати у його відсутності.

Представник заінтересованої особи (стягувача) Товариства з обмежено відповідальністю «Глобалфінанс проект» в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд скарги за відсутності заінтересованої особи (стягувача). Від представника заінтересованої особи (стягувача) до суду надійшов відзив, відповідно до якого він просить суд відмовити у скарзі.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, вислухавши учасників справи, суд вважає, що скарга підлягає відмові.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

Рішенням Деснянського районного суду м Києва від 15.06.2010 по справі 754/10258/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАН1ЕЛБ» заборгованість у розмірі 1 366 692 грн 94 коп. судовий збір у розмірі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м Києва від 08.09.2016 р.. яка набрала законної сили 28.09.2016, видано дублікат виконавчого листа по справі № 754/10258/16- ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Даніель» заборгованості у розмірі 1 366 692 грн 94 коп.. судового збору у розмірі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. поновлено строк на пред'явлення до примусової о виконання виконавчого листа № 02-908/10.

17.07.2018 приватним виконавцем Мельниченком Олегом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56993867.

Ухвалою Деснянського районного суду м Києва по справі № 6/754/58/18 від 16.03.2018 було замінено сторону виконавчому листі № 2-908/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, а саме кредитора ВАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» на його правонаступника ТОВ «ГЛОБАЛФІНАНС ПРОЕКТ» .

08.10.2018 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 56794977 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх відкриті рахунки боржника, зокрема, у банку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в новій редакції, яка діяла на момент повернення виконавчого документа та діє на даний час, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом одного року.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ч.5 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, при досліджені виконавчого провадження № 56993867 було встановлено, що дії приватного виконавця були спрямовані на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15.06.2010.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Єторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 56993867 від 17.07.2018 та постанова про арешт коштів боржника 08.10.2018 відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовані на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15.06.2010, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У скарзі ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 05 лютого 2019 року.

Суддя В.В. Бабко