ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 лютого 2019 року м. Чернівці

справа № 715/117/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинак О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Собчук І.Ю.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2018 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Цуренко В.А.

встановив:

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2018 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на майно.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Так, статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2

Просила:

- визнати земельну ділянку площею 0,0654 га, яка розташована в селі Коровія Глибоцького району Чернівецької області її особистою власністю;

- визнати житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 особистою власністю позивачки.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2018 року судом за власною ініціативою зупинено провадження у справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним, яка перебуває в провадження цього ж суду.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним, яка перебуває в провадженні Глибоцького районного суду Чернівецької області.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом цивільної справи про визнання шлюбу недійсним.

Проте, суд на порушення вимог пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсним договору позики виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги.

Апеляційний суд вважає, що у цій справі та справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним предмет та підстави позовів є різними та не пов'язані між собою.

У справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним не можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог, чи умов від яких залежить можливість її розгляду.

Вказані аргументи узгоджуються з правовою позицією , яку Верховний Суд України виклав в постанові від 1 лютого 2017 року у справі № 6-1957 цс 16.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно частини 3 статті 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до частини 1 статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до порушення строку підготовчого провадження у справі та строку розгляду справи по суті.

Зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розгляд справи в строк, визначений законом, оскільки як вбачається з матеріалів справи позов пред'явлений до суду 23 січня 2018 року (а.с. 5 т. 1).

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд України виклав в постанові від 1 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому її відповідно до правил статті 379 ЦПК України слід скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна