Справа № 199/9750/18
(2/199/108/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

„23 липня 2019 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі представників позивача - адвоката Кірєєва С.В.

представника ОСОБА_1 - адвоката Семененко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 та органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування, посилаючись на те, що 16.05.2007 року ОСОБА_2 (відповідач) уклав із АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», кредитний договір № 0304/0507/88- 006, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші, передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором; в забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором був укладений Іпотечний договір № 0304/0507/88-006-Z від 16.05.2007 року між відповідачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», за умовами якого відповідач передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором наступне нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

28.11.2012 ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до Договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов`язаннями позичальника (відповідача) за кредитним договором.Обтяження також згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек, та 16.10.2018 позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором, накладені арешти:

-постановою, серія та номер 51029408 від 05.05.2016, виданою Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;

-постановою, серія та номер: В9-235 від 31.01.2011, виданою Амур- Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;

-постановою, серія та номер: 30610213 від 10.01.2012, виданою Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; та заборону на нерухоме майно:

-зверненням, серія та номер: 4/270 від 07.03.2012 року, що видане Органом опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради,

функціональним правонаступником якого є Управління-служба у справах дітей Амур- Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради.

Посилаючись у позові на те, що, що зобов`язання за кредитним договором належним чином відповідачем не виконується та враховуючи факт того, що майно вже має передаватись у власність ТОВ «ФК «Вектор Плюс», у позові й заявлено відповідну вимогу про звільнення нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов повністю та просив його задовольнити.

ОСОБА_2 (відповідач-1) не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданому клопотанні просив розглядати справу без його участі; зазначив, що проти позову заперечує, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про набуття ним права вимоги за кредитним договором, відсутність платіжних документів, які б могли підтвердити набуття позивачем права вимогу боргу, свідчить, що він взагалі не може вимагати будь-які гроші за кредитним договором. Крім того, в зазначеному майні мешкають неповнолітні діти та рішення суду на користь позивача зашкодить їх правам.

Представник органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної к місті Дніпрі ради (відповідача-2) не скористався правом брати участь у судових засіданнях; згідно поданої правової позиції орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної в місті Дніпрі ради вважає недоцільним надання дозволу на звільнення майна з-під арешту, де зареєстровані малолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як це не відповідає інтересам малолітніх дітей та може призвести до порушення їх житлових прав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в дніпропетровській області не скористався правом брати участь у с удових засіданнях.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 заперечувала проти позову в частині звільнення з-під арешту майна, накладеного відповідно до звернення органу опіки та піклування, серія та номер 4/270 від 07.03.2012 року. В поданих поясненнях щодо позову зазначено, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На даний час у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають малолітні діти: ОСОБА_4 , 2009 р.н., та ОСОБА_5 , 2010 р.н.

Конституційним правом кожної дитини є право на житло. Зокрема стаття 18 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечує право дитини на проживання в житлових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ої сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За положеннями статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

За таких обставин вчинення батьками малолітньої дитини певного правочину без попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» заборону.

Передбачене статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» положення про необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення батьками договору щодо майна, право на яке мають діти, спрямоване на захист майнових прав дітей, тому підставою для визнання такого договору недійсним за позовом їх батьків є порушення майнових прав дітей унаслідок укладення такого договору.

На переконання ОСОБА_3 , відповідач-2, направляючи нотаріусу звернення, серія та номер 4/270 від 07.03.2012 року, про накладення заборони на відчуження квартири, що перебуває в іпотеці, з метою захисту житлових та майнових прав зареєстрованих в квартирі малолітніх ОСОБА_4 , 2009 р.н., та ОСОБА_5 , 2010 р.н., діяв з дотриманням вимог закону, в межах наданих йому повноважень, порушень прав та законних інтересів позивача не допустив, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині повинно бути відмовлено.

Процесуальні дії у справі наступні:

-ухвалою суду від 28.02.2019 (а.с.60-61) залучено ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до участі у цивільній справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_2 ;

судом за заявою учасника справи про витребування доказів у справі:

- ухвалою від 20.03.2019 (а.с.85-86) витребувано від Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради (49023, м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 31) звернення № 4/270 від 07.03.2012, на підставі якого до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження 12289830 (в завіреній копії);

Витребувано з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 42) постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 51029408 від 05.05.2016, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження 14835266; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В9-235 від 31.01.2011, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження 10769597; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 30610213 від 10.01.2012, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження 12056765 (в завірених копіях);

-ухвалою суду від 10.04.2019 (а.с100-101) залучено Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро, просп. Слобожанський,42) до участі у цивільній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Дослідив докази, надані суду в порядку ст.ст. 76 80, 81 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом на підставі кредитного договору, 16.05.2007 ОСОБА_2 (відповідач-1) уклав з АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») кредитний договір №0304/0507/88-006, за умовами якого банк надає, а позичальник приймає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші, передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с.7-10).

16.05.2007 в якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 -1) було укладено іпотечний договір №0304/0507/88-006-Z, за яким ОСОБА_3 було надано в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.07.1993 та зареєстрованого в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі 9п за реєстровим №12 та в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим номером 5423123. Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А. за реєстровим № 931 та накладено заборону відчуження за реєстровим № 20 (а.с.11-13, 14-16).

28.11.2012 за умовами договору про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим № 6970, ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача-1 за кредитним договором, та відповідно до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» перейшли права Іпотекодержателя за іпотечним договором №0304/0507/88-006-Z від 16.05.2007 (Інформації з Державного реєстру Іпотек за № 141363406 від 16.10.2018) (а.с.14-16).

Як встановлено судом на підставі Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №141363406 від 16.10.2018 та щодо суб`єкта за № 141362480 від 16.10.2018, листа-відповіді Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за №14097 від 28.05.2019 (а.с.14-16, 17-20, 143-154) на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором (квартира АДРЕСА_2 (до перейменування Дніпропетровськ)) накладено арешти:

-постановою, серія та номер 51029408 від 05.05.2016, виданою Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції,;

-постановою, серія та номер: В9-235 від 31.01.2011, виданою Амур- Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції;

-постановою, серія та номер: 30610213 від 10.01.2012, виданою Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції;

-та заборону на нерухоме майно за зверненням, серія та номер: 4/270 від 07.03.2012 року, що видане органом опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав Іпотекодержателя щодо предмета іпотеки.

Розв`язуючи спір, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до суду з даним позовом, як іпотекодержатель нерухомого майна, на яке накладено арешти у межах виконавчих проваджень щодо примусового виконання виконавчих листів про стягнення з іпотекодавця заборгованості за іншими зобов`язаннями, а також за зверненням орану опіки та піклування з метою збереження нерухомого майна, де зареєстровані неповнолітній діти.

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».

Зокрема, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому за змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Суд враховує, що позивач пред`явив вказаний позов не як стягувач за виконавчим провадженням, а як іпотекодержатель майна, який регламентований Законом України «Про виконавче провадження» як «інший випадок», а тому всі доводи відповідачів та представника ОСОБА_3 щодо того, що в квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровані неповнолітній діти та у разі зняття арештів та заборон на вказане майно, будуть порушені їхні права, суд не визнає їх слушними, оскільки вказані твердження спростовуються вищевказаними нормами матеріального права.

З огляду на вищенаведене з метою поновлення порушених прав позивача (ч. 1 ст. 2 ЦПК України) позов підлягає задоволенню у спосіб, обраний позивачем.

Оскільки позов задоволено повністю, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача (ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 9, 10, 11, 13, 19, 34, 76 80, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 та органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про звільнення майна з під арешту задовольнити повністю.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває під арештом на підставі постанови (серія та номер: 51029408) від 05.05.2016 року Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває під арештом на підставі постанови (серія та номер: В9-235) від 31.01.2011 року Амур- Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває під арештом на підставі постанови (серія та номер: 30610213) від 10.01.2012 року Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Звільнити з-під заборони відчуження нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває під забороною на підставі звернення (серія та номер: 4/270) від 07.03.2012 року та яке видане Органом опіки та піклування Амур-Нижньодніпровською районною у місті Дніпропетровську ради.

Дата складення повного судового рішення 02.08.2019.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

23.07.2019