ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/168/19

Головуючий у першій інстанції - Луговець О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1543/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Іванової Г.П.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

секретар: Позняк О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі:

- Комунальне підприємство "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради,

- Борзнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Борзнарайагролісгосп",

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- Чернігівська обласна рада,

- ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Луговця О.А. від 03 жовтня 2019 року (повний текст рішення складений 04 жовтня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради, Борзнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Борзнарайагролісгосп" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради та Борзнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Борзнарайагролісгосп", в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства "Чернігівоблагроліс" №02/к-ДП від 30 січня 2019 року про його звільнення, поновити його на посаді директора Борзнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Борзнарайагролісгосп" з 30 січня 2019 року, стягнути з Борзнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Борзнарайагролісгосп" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу на дату ухвалення судового рішення, стягнути з Борзнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Борзнарайагролісгосп" на його користь грошову винагороду (премію) за четвертий квартал 2018 року в розмірі 50616,73 грн., стягнути з Комунального підприємства "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради на його користь 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що його було незаконно звільнено з посади керівника ДП «Борзнарайагролісгосп», оскільки:

- в тексті наказу не вказано, з якими конкретно обставинами пов`язується його звільнення, не зазначено норм Закону України «Про запобігання корупції», які він начебто порушив, не проведено службового розслідування;

- судом не було встановлено факту вчинення ним адміністративного корупційного правопорушення та вин

- він не є суб`єктом відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції», так як ДП «Борзнарайагролісгосп» не відноситься до юридичних осіб публічного права.

Крім того, за 4-й квартал 2018 року йому безпідставно не була погоджена та виплачена грошова винагорода (премія), хоча підприємством досягнуто відповідних результатів виробничо-господарської діяльності й за попередні періоди його роботи такі виплати проводились систематично.

Внаслідок незаконного звільнення з роботи він зазнав моральної шкоди, так як було порушено його конституційне право на працю, він втратив доход для себе та членів родини і вимушений був вживати додаткових зусиль для організації свого життя, звертатися до адвоката за правовою допомогою, наказ про його звільнення за порушення антикорупційного законодавства було доведено до працівників підприємства, що спонукало трудовий колектив повірити в це, принизило його честь, гідність та ділову репутацію, тоді як він має значний стаж трудової діяльності, неодноразово заохочувався, має почесне звання «Заслужений лісівник України».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог чинного законодавства, і позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження його вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу про його звільнення, а тому не підлягають задоволенню й позовні вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, які є похідними від вимоги про оспорювання правомірності звільнення з роботи. Суд першої інстанції також дійшов висновку, що КП «Чернігівоблагроліс» скористалось своїми дискреційними повноваженнями, що передбачені п.4.2.1 Контракту, і не погодило виплату директору ДП «Борзнарайагролісгосп» ОСОБА_1 грошової винагороди за 4-й квартал 2018 року, що не суперечить умовам укладеного Контракту та вимогам чинного трудового законодавства.

Додатковим рішенням Борзнянського районного суду від 18 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні вимог Борзнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Борзнарайагролісгосп" про відшкодування витрат, понесених у даній справі на правничу допомогу адвоката Серкіна К.Ю. в розмірі 10000 грн. у зв`язку з недоведеністю.

Додаткове рішення Борзнянського районного суду від 18 жовтня 2019 року в апеляційному порядку не оскаржено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Борзнянського районного суду від 03 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, оскільки оскаржуване рішення суду є необґрунтованим, незаконним, ухваленим судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

Доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки неправомірності дій КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради при його звільненні.

Так, в тексті наказу про звільнення не вказано, з якими конкретно обставинами пов`язується звільнення позивача, не зазначено норм Закону України "Про запобігання корупції", які він порушив, не проведено службове розслідування.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що на момент його звільнення з роботи 30.01.2019 і на момент ухвалення оспорюваного судового рішення не існувало жодного рішення суду, яким би було встановлено факт вчинення ним порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції"; відомості в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відносно нього відсутні; він не належить до кола суб`єктів, які мали обов`язок подавати повідомлення про зміни майнового стану відповідно до ч.2 ст.5 Закону України "Про запобігання корупції, на що він неодноразово вказував під час розгляду справи в суді; матеріали справи не містять жодного належного і допустимого доказу порушення ним Закону України "Про запобігання корупції", а висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, зроблені на припущеннях. Не відповідає дійсності та є безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд послався на відсутність умислу, як суб`єктивної сторони правопорушення, тоді як сам факт вчинення порушення вимог антикорупційного законодавства ОСОБА_1 не оспорював ся й судом не відхилявся.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що грошова винагорода, пов`язана з результатами роботи (виконанням виробничих завдань, показників, функцій) за квартал, є начебто заохочувальною виплатою, а також, що виплата грошової винагороди за результатами роботи є правом, а не обов`язком КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради. Жодних підстав для позбавлення його грошової винагороди за підсумками роботи за четвертий квартал 2018 року не було.

ОСОБА_1 просить також врахувати, що внаслідок незаконного звільнення з роботи він зазнав моральної шкоди, оскільки було порушено його конституційне право на працю, він втратив доход для себе та членів родини і вимушений був вживати додаткових зусиль для організації свого життя, звертатися до адвоката за правовою допомогою, наказ про його звільнення за порушення антикорупційного законодавства було доведено до працівників підприємства, що спонукало трудовий колектив повірити в це, принизило його честь, гідність та ділову репутацію, тоді як він має значний стаж трудової діяльності, неодноразово заохочувався, має почесне звання "Заслужений лісівник України", до моменту незаконного звільнення мав позитивну ділову репутацію в трудовому колективі, який очолював.

Відзив на апеляційну скаргу

Учасники справи передбаченим ст. 360 ЦПК України правом подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалися.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року справу призначено до розгляду Чернігівським апеляційним судом у відкритому судовому засіданні на 05 грудня 2019 року.

В судове засідання 05 грудня 2019 року представник відповідача - Борзнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Борзнарайагролісгосп" та третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , не з`явились, про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку повідомлені.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Максак Т.Л. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав; представник відповідача Комунального підприємства «Чернігівоблагроліс» адвокат Коленченко О.О. та представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Чернігівської обласної ради Кураш А.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Судами встановлено, що з 30 березня 2015 року ОСОБА_1 працював на посаді директора ДП «Борзнарайагролісгосп» відповідно до наказу директора КП «Чернігівоблагроліс» № 07-К від 26 березня 2015 року та контракту, укладеного 30 березня 2015 року (а.с.26,13-25). В подальшому до Контракту неодноразово вносилися зміни шляхом підписання додаткових угод; термін дії Контракту визначено з 30 березня 2015 року по 29 березня 2022 року.

Згідно з п.7.5 Статуту ДП «Борзнарайагролісгосп» безпосереднє управління господарською діяльністю підприємства здійснює керівник (директор), який призначається на посаду за контрактом та звільняється з посади Засновником за погодженням з головою обласної Ради (а.с.52). Засновником Дочірнього підприємства «Борзнарайагролісгосп» є Комунальне підприємство «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради (п.1.2 Статуту - а.с.44).

Оскільки ОСОБА_1 призначено на посаду керівника підприємства, то укладення з ним контракту, як особливої форми трудового договору, відповідає вимогам ч.4 ст.65 ГК України, ч.3 ст.21 КЗпП України та п.7.5 Статуту ДП «Борзнарайагролісгосп».

За змістом положень п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України трудовий договір може бути припинений з підстав, передбачених контрактом.

Відповідно до пп.14 п.6.4 розділу 6 укладеного між сторонами Контракту, керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за рішенням КП «Чернігівоблагроліс» до закінчення терміну його дії у разі порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» (а.с.23).

Наказом Генерального директора КП «Чернігівоблагроліс» №02/к-ДП від 30 січня 2019 року, ОСОБА_1 звільнено з займаної посади директора ДП «Борзнарайагролісгосп» 30.01.2019р. з підстав, передбачених контрактом, відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України; достроково розірвано вказаний Контракт в зв`язку з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції». Підставою для цього стали: контракт від 30.03.2015р. у редакції від 01.08.2017р. (зі змінами та доповненнями), лист Управління захисту економіки в Чернігівській області від 20.12.2018р., погодження голови обласної ради щодо звільнення з посади від 30.01.2019р.

Згідно з листом Управління захисту економіки в Чернігівській області від 20.12.2018р., ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, всупереч вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані шляхом внесення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднення на офіційному веб-сайті НАЗК інформації про придбання 20.06.2018р. нерухомого майна загальною вартістю 960000 грн, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року - 88100 грн (а.с.29).

Чернігівська обласна рада надала погодження на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади з підстав, передбачених пп.14 п.6.4 розділу 6 Контракту (порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції»), відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України (лист за підписом голови обласної ради від 30.01.2019 № 01-05/86 - а.с.21).

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Факт несвоєчасного повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з набуттям 20.06.2018р. права власності на квартиру вартістю 960 000,00 грн., тобто на нерухоме майно, вартість якого перевищує поріг декларування, ОСОБА_1 визнавав у судовому засіданні суду першої інстанції, а також не заперечував при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП у Борзнянському районному суді Чернігівської області 12.03.2019 року (а.с.199-200). В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Максак Т.Л. підтвердила, що ОСОБА_1 повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з набуттям 20.06.2018 року права власності на нерухоме майно 30.09.2018 року.

Оскільки ОСОБА_1 допустив порушення, передбачене ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з набуттям 20.06.2018р. права власності на нерухоме майно, вартість якого перевищує поріг декларування, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що дострокове розірвання з ним Контракту на підставі пп.14 п.6.4 розділу 6 цього Контракту та звільнення з займаної посади на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України вчинене відповідачем правомірно.

Умовами контракту передбачені додаткові умови розірвання трудового договору - порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції». При цьому не передбачено будь-яких інших умов (притягнення до адміністративної відповідальності, внесення до Єдиного держаного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення тощо) для розірвання трудового договору, крім самого факту порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №12-рп/98 від 09 липня 1998 року щодо офіційного тлумачення ч.3 ст.21 КЗпП України, незважаючи на застереження, які містить ст.9 КЗпП України та інші, що містяться у Кодексі законів про працю України та інших актах трудового законодавства України і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови. Зокрема, це: тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

Відтак, при укладенні контракту закон надає право сторонам установлювати підвищену відповідальність особи й додаткові підстави для розірвання трудового договору - контракту.

Тому посилання позивача та його представника на постанову Борзнянського районного суду від 12.03.2019р., якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відсутність позивача в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, на порушення відповідачами принципу презумпції невинуватості, не спростовують наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України та пп.14 п.6.4 розділу 6 Контракту щодо дострокового розірвання трудового договору.

Звільнення позивача з займаної посади в зв`язку з достроковим розірванням Контракту в даному випадку не є притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності, й на ці правовідносини не поширюються вимоги ст.149 КЗпП України. Тому наявність у позивача значного стажу трудової діяльності, ряду заохочень, почесного звання «Заслужений лісівник України» не мають правового значення для вирішення питання законності звільнення його з роботи за наведених вище обставин.

Підстави звільнення ОСОБА_1 із займаної посади є чіткими і зрозумілими, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що посилання позивача та його представника на неконкретність тексту наказу про звільнення, невідповідність його форми та змісту є безпідставними

Судом першої інстанції перевірені та визнані необґрунтованими доводи позивача та його представника про те, що позивач не є суб`єктом декларування через відсутність у ДП «Борзнарайагролісгосп» статусу юридичної особи публічного права.

Так, відповідно до ч.2, 3 ст.81 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Приписами ст.24 ГК України визначено, що управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління. Правовий статус окремого суб`єкта господарювання у комунальному секторі економіки визначається уповноваженими органами управління відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів.

Поняття та особливості господарської діяльності державних комерційних підприємств передбачені ст.ст.74-75 ГК України.

В п.3.2 роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням від 11 серпня 2016 року №3, з урахуванням положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, інших законів України, сформульовано найбільш суттєві ознаки юридичної особи публічного права, а саме:

1/ створення юридичної особи на підставі розпорядчого акту Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а у випадках, встановлених законом, - і на підставі установчого документу;

2/ визначення порядку створення та правового статусу юридичної особи Конституцією України або законом України, який є відмінним від ЦК України, та законів України, що прийняті у відповідності до ЦК України;

3/ метою та основним видом діяльності юридичної особи є реалізація останньою публічних функцій держави чи територіальної громади, які покладені на них Конституцією України та законом;

4/ наявність у юридичної особи не загальної, а спеціальної правоздатності;

5/ відсутність у юридичних осіб публічного права майна, закріпленого на самостійному речовому праві;

6/ допоміжний характер підприємницької діяльності юридичної особи публічного права до її основної діяльності;

7/ покладення юридичної відповідальності на державу, АР Крим, органи місцевого самоврядування за діяльність такої юридичної особи.

Також зазначено, що юридичній особі публічного права не обов`язково мають бути притаманні всі вказані ознаки в сукупності; для з`ясування питання, чи належить та або інша юридична особа (об`єднання юридичних осіб) до юридичних осіб публічного чи приватного права, необхідно аналізувати всю сукупність нормативно-правових актів та правовстановлюючих документів, які визначають правовий статус безпосередньо цієї юридичної особи (об`єднання).

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та п.1.2 Статуту засновником ДП «Борзнарайагролісгосп» є комунальне підприємство «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради. Статус дочірнього підприємства у відповідності до ч.8 ст.63 ГК України вказує на залежність ДП «Борзнарайагролісгосп» від материнського підприємства, яким є КП «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради, й, відповідно, підпорядкованість Чернігівській обласній раді. Це також підтверджується й положеннями п.1.1 Статуту, де вказано, що ДП «Борзнарайагролісгосп» створене в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області і входить до сфери управління Управління комунального майна Чернігівської обласної ради. Крім того, відповідно до п.1.3 Статуту ДП «Борзнарайагролісгосп» створено 03 січня 2001 року розпорядженням Борзнянської райдержадміністрації №3, що узгоджується зі змістом наказу №2 по підприємству від 03.01.2001р.

Аналіз інших положень Статуту ДП «Борзнарайагролісгосп» вказує на те, що метою та основним видом діяльності підприємства є реалізація останнім публічних функцій територіальної громади в сфері ефективного та раціонального використання лісових ресурсів (п.2.1); наявність у підприємства не загальної, а спеціальної правоздатності (п.3.2, 3.8, 4.2, 4.4-4.8, 5.5, 6.3, розділ 7).

Таким чином, сукупність вищезазначених ознак дають підстави для визначення правового статусу ДП «Борзнарайагролісгосп» як юридичної особи публічного права, а відтак керівник даного підприємства як посадова особа згідно з пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на посаді директора ДП «Борзнарайагролісгосп», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, заподіяння якої позивач пов`язує саме з його незаконним звільненням, є похідними від вимоги про оспорювання правомірності звільнення його з роботи, судом відмовлено у задоволенні усіх зазначених позовних вимог.

Відповідно до п.4.2.1 Контракту, за погодженням із КП «Чернігівоблагроліс» за рахунок чистого прибутку (фонду споживання підприємства) керівнику може виплачуватися грошова винагорода за підсумками роботи за квартал у розмірі до трьох місячних посадових окладів залежно від результатів виробничо-господарської діяльності підприємства, на підставі поданого звіту (а.с.22-зворот).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказана грошова винагорода за своєю суттю відноситься до заохочувальних виплат, право на отримання якої керівник ДП «Борзнарайагролісгосп» має за наступних умов:

1/показники фінансово-господарської діяльності підприємства дають таку можливість;

2/на зазначену виплату надано погодження КП «Чернігівоблагроліс» (що є правом, а не обов`язком іншої сторони Контракту).

Відповідно до копії звіту виробничо-господарської діяльності ДП «Борзнарайагролісгосп» за 4-й квартал 2018 року, фінансові показники роботи підприємства за звітний період давали підстави для виплати грошової винагороди, передбаченої п.4.2.1 Контракту.

Водночас погодження КП «Чернігівоблагроліс» на виплату грошової винагороди директору ДП «Борзнарайагролісгосп» за 4-й квартал 2018 року відсутнє (зворотня сторона звіту).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що п.4.4 Контракту містить додаткові підстави, що унеможливлюють проведення керівнику виплати грошової винагороди за підсумками роботи за квартал, але вони не є вичерпним переліком підстав для невиплати такої грошової винагороди.

Оскільки КП «Чернігівоблагроліс» не погодило виплату директору ДП «Борзнарайагролісгосп» ОСОБА_1 грошової винагороди за підсумками роботи за квартал, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушень з боку відповідача умов Контракту внаслідок невиплати позивачу грошової винагороди за підсумками роботи за ІУ квартал 2019 року, в зв`язку з чим обґрунтовано відмовив в цій частині вимог позивача.

Отже, задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов є необґрунтованим та недоведеним належними доказами; обставини, на які посилається позивач, не спростовують факту

Оскільки позивачу в задоволенні його вимог відмовлено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України понесені ним судові витрати з розгляду даної справи (судовий збір, на правничу допомогу адвоката) не підлягають відшкодуванню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Апеляційний суд встановив, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 10 грудня 2019 року.

Головуючий: Судді: