Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Котовська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Котовська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позивач посилається на те, що з 1990 року по даний час він проживає у житловому будинку по вул. Пушкіна, 26, в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,37 га, що перебуває в його користуванні.

По сусідству із позивачем, у житловому будинку на земельній ділянці площею 0,53 га, що розташована по вул. Чапаєва, 6, в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області мешкає відповідач ОСОБА_2

На межі земельних ділянок позивача та відповідача, зі сторони сусіда росли молоді декоративні дерева. На протязі десяти років дерева стали високими, у звязку із чим затіняють город позивача, порослі цих дерев знаходяться на земельній ділянці позивача.

Позивач зазначає, що він не має можливості повноцінно користуватися земельною ділянкою, у звязку із її затіненням деревами. По даному питанню, позивач звертався до органів місцевого самоврядування, однак міри щодо утилізації дерев так і не прийнято.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду та прохає усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобовязання ОСОБА_2 прибрати дерева, які ростуть на межі земельних ділянок.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що позивач скаржиться на те, що дерева, які ростуть на його земельній ділянці затіняють його земельну ділянку, однак представниками сільської ради було складено акт, згідно якого порушень земельного законодавства не виявлено.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що позивач неодноразово звертався до сільської ради із скаргами щодо затінення його земельної ділянки деревами, які ростуть на сусідній земельній ділянці. У звязку із скаргою позивача, сільською радо було складено акт, яким встановлено відсутність порушень меж земельних ділянок та рекомендовано сторонам встановити добросусідські відносини.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Пушкіна, 26, в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 10-11).

Житловий будинок по вул. Чапаєва, 6, в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_4 (а. с. 43-46). У вказаному будинку зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_2 (а. с. 33).

У відповідності до ч. 3, 5 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Актом обстеження земельних ділянок суміжних землевласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24.03.2015 року, встановлено, що при переобмірі вказаних земельних ділянок порушень меж не виявлено. Рекомендовано вжити заходів по обрізці дерев та кущів з метою запобігання затінення суміжної земельної ділянки (а. с. 14).

У відповідності до ст. 79 ЗК України , земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Статтями 125, 126 ЗК України визначено, що виникнення права власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ОСОБА_2 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ст. 4, 5 ОСОБА_2 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності, зокрема речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем та відповідачем не зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на земельні ділянки, у звязку із чим неможливо встановити їх належність та межі, а також належність багаторічних насаджень, які затінюють земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до ст. 105 ЗК України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Статтею 109 ЗК України визначено, що дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева. Вимога на ліквідацію дерев (кущів) виключається, якщо вони служать межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем, як землекористувачем заявлені вимоги щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, однак доказів, які б свідчили про належність земельної ділянки позивачеві до суду не надано. З огляду на предмет позову та обставини справи, враховуючи норми права, якими регулюються вказані правовідносини, суд вважає позовні вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Котовська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 09 лютого 2019 року.

Суддя Т.А.Ковальчук