ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/3791/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/8/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретарі судового засідання Журбіцький В.О.,

Кошельник В.М.,

з участю представника позивача Галюка В.В.,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа - Друга Камянець-Подільська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 листопада 2017 року,

встановив:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, третя особа - Друга Камянець-Подільська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначило, що 12 січня 2008 року між ним та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав останній кредит у розмірі 24 300 доларів США на строк до 9 січня 2015 року під 11,9% річних. У забезпечення виконання ОСОБА_7 обов'язків із повернення кредиту та сплати процентів ОСОБА_13 за договором іпотеки від 12 січня 2008 року передав банку в заставу житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2. ОСОБА_7 не виконала зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 липня 2009 року стягнуто солідарно з неї та поручителя ОСОБА_13 на користь банку 23 612 доларів 41 цент США заборгованості по кредиту та процентам, 2 159 грн 01 коп. пені, 1 730 грн судових витрат. Указане судове рішення залишається невиконаним. ІНФОРМАЦІЯ_1 іпотекодавець ОСОБА_13 помер, його спадкоємцями за законом, які прийняли, але не оформили спадщину, є дружина, ОСОБА_7, син, ОСОБА_8, і матір дочки, ОСОБА_10 Банк своєчасно пред'явив свої вимоги до спадкоємців, однак останні зволікають з погашенням заборгованості, яка станом на 15 червня 2016 року складається з 22 274 доларів 97 центів США неповернутого кредиту, 22 107 доларів США процентів, 608 257 грн 77 коп. пені за прострочення повернення кредиту, 480 584 грн 87 коп. пені за прострочення сплати процентів. Позивач вправі стягнути вказану заборгованість, одержавши задоволення за рахунок предмета іпотеки.

За таких обставин ПАТ АБ «Укргазбанк» просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 44 381 долар 97 центів США та 1 088 842 грн 64 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2, шляхом його продажу від імені іпотекодержателя на підставі договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

Суд залучив ОСОБА_9 і ОСОБА_11 до участі у справі як співвідповідачів.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 листопада 2017 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що банк пред'явив вимоги до спадкоємців ОСОБА_13 з пропуском строку, встановленого ст. 1281 ЦК України, внаслідок чого позов є безпідставним.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не пропущено шестимісячний строк пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, а норми ст. 1281 ЦК України не регулюють спірні правовідносини, тому банк правомірно звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах загального строку позовної давності, перебіг якого починається з часу, коли він довідався про коло спадкоємців іпотекодавця ОСОБА_13, тобто з 1 червня 2016 року.

ОСОБА_8 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначивши, що внаслідок ухвалення Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області рішення від 3 липня 2009 року про дострокове стягнення з ОСОБА_7 і ОСОБА_13 заборгованості за кредитним договором змінився строк виконання основного зобов'язання, а банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з пропуском строку позовної давності, тому цей позов не підлягає задоволенню.

Інші відповідачі та третя особа не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував закон (статтю 39 Закону України від 5 червня 2003 року №898-ІV «Про іпотеку» (далі - Закон №898-ІV)), який підлягав застосуванню, і неправильно витлумачив норми статей 1281, 1282 ЦК України.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням судом норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлено, що 12 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», яке в подальшому змінило свою назву на ПАТ АБ «Укргазбанк», і ОСОБА_7 укладено кредитний договір №122008/0ю (далі - кредитний договір), за яким банк надав останній кредит на споживчі потреби в сумі 24 300 доларів США на строк до 9 січня 2015 року під 11,9% річних. На залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти мали нараховуватися виходячи із вищевказаної процентної ставки, збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (п.п. 1.1, 1.4, 3.1.10 кредитного договору).

ОСОБА_7 зобов'язалася повернути банку кредит щомісячними ануїтетними платежами у розмірі не менше 289 доларів 29 центів США, які мали вноситися нею починаючи з наступного місяця за місяцем отримання кредиту. Також ОСОБА_7 повинна була щомісячно, не пізніше 10-го числа, сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами (п.п. 3.3, 3.3.4 кредитного договору).

У п. 4.1 кредитного договору сторони визначили, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору, в тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань (з простроченням їх виконання більше ніж на один робочий день), що випливають з цього договору, а саме несплати процентів та/або несвоєчасного повернення кредиту або його частини, банк має право на свій розсуд: припинити свої зобов'язання в односторонньому порядку щодо подальшого кредитування позичальника (для кредитних договорів, згідно яких кредит надається частинами); розірвати цей договір в односторонньому порядку; внести зміни/доповнення до цього договору в односторонньому порядку (внести зміни до умов зобов'язання своїх та/або позичальника, включаючи зміну позичальнику процентної ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 12,9% річних. Про внесення відповідних односторонніх змін (доповнень) до цього договору, включаючи його розірвання, банк попереджає позичальника не менше, ніж за сім календарних днів із зазначенням, які саме зміни (включаючи розірвання договору) до цього договору будуть внесені банком в односторонньому порядку. Зміни (включаючи розірвання договору), внесені банком в односторонньому порядку, набирають чинності в строки, визначені банком у таких письмових змінах, що будуть надіслані позичальнику, але в будь-якому разі такі письмові зміни набиратимуть чинності лише зі спливом семиденного терміну з дня надіслання банком позичальнику письмового попередження про внесення банком в односторонньому порядку змін (включаючи розірвання договору) до цього договору.

Крім того, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом ОСОБА_7 зобов'язалася сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності (п. 5.3 кредитного договору).

За змістом п. 2.1 кредитного договору виконання позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором забезпечено іпотекою нерухомого майна, а саме домоволодіння по АДРЕСА_2.

12 січня 2008 року ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_13 уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області Рибаком С.Й. (далі - договір іпотеки), за умовами якого в забезпечення виконання ОСОБА_7 обов'язків за кредитним договором ОСОБА_13 передав банку в заставу вказане домоволодіння загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м.

Згідно п.п. 6.1, 6.3 договору іпотеки якщо у момент настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки, в тому числі за рішенням суду.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, включаючи суму кредиту, процентів, а у випадках, передбачених законом, кредитним чи цим договором, - пеню, штраф (п.п. 6.5, 6.7 договору іпотеки).

Із п. 6.6 договору іпотеки слідує, що у випадку набуття права звернення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою сторін, між іпотекодавцем та іпотекодержателем, або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Заборгованість іпотекодавця по кредитному договору вважається погашеною в день отримання іпотекодержателем від покупця за договором купівлі-продажу ціни купівлі-продажу предмета іпотеки в повному обсязі.

Пунктом 6.8 договору іпотеки передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення, в тому числі за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Виконання ОСОБА_7 грошового зобов'язання за кредитним договором також було забезпечено порукою ОСОБА_13 За умовами договору поруки від 12 січня 2008 року №122008/0ю останній поручився перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за виконання ОСОБА_7 усіх обов'язків за кредитним договором. У випадку невиконання ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором остання та ОСОБА_13 мали відповідати перед банком як солідарні боржники.

З 2008 року ОСОБА_7 не виконує зобов'язання за кредитним договором.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 липня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_7 і ОСОБА_13 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 23 612 доларів 41 цент США та 2 159 грн 01 коп. заборгованості за кредитним договором і 1 730 грн судових витрат. Ця заборгованість утворилася станом на 26 лютого 2009 року та складалася з: 22 274 доларів 97 центів США неповернутого кредиту, 1 337 доларів 44 центів США процентів, 938 грн 25 коп. пені за прострочення повернення кредиту, 1 220 грн 76 коп. пені за прострочення сплати процентів. На теперішній час рішення суду не виконане.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 помер. Його спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, є дружина, ОСОБА_7, сини, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, дочка, ОСОБА_11

Зазначені обставини визнані сторонами, встановлені судовим рішенням та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено ч. 1 ст. 572, ч. 1 ст. 575 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону №898-ІV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом указаних норм права чинне законодавство визначає право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що ОСОБА_7 не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка складається з неповернутого кредиту, процентів і пені.

Разом із тим, відмовляючи в позові ПАТ АБ «Укргазбанк» у повному обсязі, суд припустився помилки.

Частиною 1 статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб, спадкоємців.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 23 Закону №898-ІV у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

За змістом указаних норм права спадкування передбачає не лише прийняття спадкоємцями прав померлого спадкодавця, а і його обов'язків за певними зобов'язаннями.

Набуваючи право власності на предмет іпотеки, спадкоємець виступає новим іпотекодавцем, до якого переходять всі права та обов'язки за договором іпотеки, в тому числі зобов'язання задовольнити вимоги іпотекодержателя в межах вартості заставленого майна. При цьому має бути обов'язково дотримано порядок звернення кредитора з претензією (вимогою) до спадкоємців боржника.

Така вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця.

Відповідно до п. 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція), що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статті 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Згідно з п. 231 Інструкції нотаріусом ведеться книга обліку спадкових справ та алфавітна книга спадкових справ. У книзі обліку спадкових справ реєструються, зокрема претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи. У разі підтвердження цього факту нотаріус відмовляє у прийнятті заяви (іншого документа), рекомендуючи заявнику подати її за місцезнаходженням цієї справи, а в разі потреби - вимагає цю справу для подальшого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2010 року, тобто до спливу шестимісячного строку від дня відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_1), ПАТ АБ «Укргазбанк» пред'явило свої вимоги до спадкоємців ОСОБА_13 через Другу Камянець-Подільську державну нотаріальну контору (т. 1 а.с. 16).

Отже ПАТ АБ «Укргазбанк» скористалося своїм правом заявити про вимогу до спадкоємців ОСОБА_13 через нотаріуса, який прийняв цю вимогу кредитора.

Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, суд першої інстанції банк помилково виходив з того, що ПАТ АБ «Укргазбанк» пред'явило вимоги до спадкоємців ОСОБА_13 з пропуском строку, встановленого ст. 1281 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_13, набули статусу іпотекодавців і відповідають за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

У свою чергу, ПАТ АБ «Укргазбанк» як іпотекодержатель вправі одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у порядку, встановленому Законом № 898-IV та укладеним ним договором іпотеки.

В силу ч. 1 ст. 39 Закону №898-ІV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Визначаючи загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Докази у справі достовірно вказують на те, що у 2009 році ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 4.1 кредитного договору змінив строк кредитування ОСОБА_7 та зажадав від останньої дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів і неустойки.

Для задоволення цих вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося з позовом до суду до боржника ОСОБА_7 та поручителя ОСОБА_13 про стягнення вказаної заборгованості.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 липня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_7 і ОСОБА_13 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 23 612 доларів 41 цент США та 2 159 грн 01 коп. заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 26 лютого 2009 року та складалася з: 22 274 доларів 97 центів США неповернутого кредиту, 1 337 доларів 44 центів США процентів, 938 грн 25 коп. пені за прострочення повернення кредиту, 1 220 грн 76 коп. пені за прострочення сплати процентів (т. 1 а.с. 12-13).

Виконавчі документи, які були видані на підставі вказаного рішення, перебували на примусовому виконанні у Кам'янець-Подільському міському відділі державної виконавчої служби та Кам'янець-Подільському районному відділі державної виконавчої служби. Матеріали виконавчих проваджень №15978126, №44128289 і №55241586 (т. 1 а.с. 103, т. 2 а.с. 42-51, т. 3 а.с.48-49) вказують на те, що на теперішній час це рішення суду не виконано та стягнень по ньому не проводилося.

Звертаючись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ПАТ АБ «Укргазбанк» надало розрахунок заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 18-20, т. 3 а.с. 50-55), яка виникла станом 15 червня 2016 року. З цього розрахунку вбачається, що після закінчення у 2009 році строку кредитування банк продовжив нараховувати ОСОБА_7 проценти та пеню.

Оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (правова позиція, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) і від 4 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц)), то суд апеляційної інстанції не може погодитися з указаним розрахунком заборгованості.

ПАТ АБ «Укргазбанк» не надало суду доказів щодо конкретної дати закінчення строку кредитування та розрахунок заборгованості за кредитним договором на цю дату, тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що змінений строк виконання боржником зобов'язання за кредитним договором сплив після 26 лютого 2009 року (термін, визначений рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 липня 2009 року).

Отже ПАТ АБ «Укргазбанк» як іпотекодержатель вправі за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог, які виникли станом на 26 лютого 2009 року у розмірі 23 612 доларів 41 цент США та 2 159 грн 01 коп. Ці вимоги складаються з 22 274 доларів 97 центів США неповернутого кредиту, 1 337 доларів 44 центів США процентів, 938 грн 25 коп. пені за прострочення повернення кредиту, 1 220 грн 76 коп. пені за прострочення сплати процентів.

Умовами договору іпотеки (п. 6.6) встановлено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки в порядку, передбаченому ст. 38 Закону №898-ІV, а тому суд апеляційної інстанції вважає можливим визначити запропонований позивачем спосіб реалізації предмета іпотеки. При цьому початкова ціна предмета іпотеки (житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2) для його подальшої реалізації згідно висновку будівельно-технічної експертизи (т. 3 а.с. 2-17) не повинна бути меншою 491 269 грн.

ОСОБА_10 не є спадкоємцем ОСОБА_13, а тому вона не є суб'єктом спірного правовідношення та не повинна відповідати за пред'явленим позовом. Позов ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо неї не підлягає задоволенню.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 257; ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В силу ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про осіб, які порушили її права.

У справі, яка переглядається, встановлено, що відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 не є особами, з якими ПАТ АБ «Укргазбанк» уклало договір іпотеки. Про те, що право власності на іпотечне майно перейшло до вказаних осіб банк довідався з листа Другої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори від 26 травня 2016 року №605/02-14 (т. 1 а.с. 17), який отримано позивачем 31 травня 2016 року.

З указаної дати ПАТ АБ «Укргазбанк» довідалося про осіб, які порушують його право, внаслідок чого у банку виникло право на позов і почався перебіг позовної давності. ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки 28 липня 2016 року (згідно штемпеля на конверті), тобто з дотриманням строку позовної давності.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 18 березня 2015 року (справа №6-30цс15), яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судом апеляційної інстанції.

Посилання ОСОБА_7 на сплив позовної давності у спірних правовідносинах не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить нормам чинного законодавства.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України мораторій є відстроченням виконання зобов'язання.

7 червня 2014 року набув чинності Закон України від 3 червня 2014 року №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон №1304-VII), нормами якого встановлено тимчасову заборону у визначених цим Законом випадках на примусове стягнення нерухомого житлового майна, що вважається предметом іпотеки.

Зокрема, у відповідності до підпункту 1 пункту 1 Закону №1304-VII не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

В силу ст. 4 Закону №1304-VII протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_2, є предметом іпотеки, що забезпечує зобов'язання ОСОБА_7 за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті. При цьому спірний житловий будинок використовується як місце постійного проживання відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9 і членів їх сім'ї, які іншого житла не мають, а його загальна площа не перевищує 250 кв.м.

За таких обставин виконання судового рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки слід зупинити на час дії Закону №1304-VII.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

ПАТ АБ «Укргазбанк» пред'явило вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки після вирішення вимоги до боржника ОСОБА_7 та поручителя ОСОБА_13 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже за подання до суду першої інстанції позову ПАТ АБ «Укргазбанк» правомірно сплатило судовий збір як за вимогу немайнового характеру у розмірі, визначеному п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI), - 1 378 грн.

У зв'язку з цим, за подання апеляційної скарги на рішення суду ПАТ «Укргазбанк» мало сплатити судовий збір у розмірі 2 067 грн (1378х150%).

Позов і апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково, тобто на 26,9% (590460,91х100:2194616,98), а тому на ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 як належних відповідачів слід покласти обґрунтовані витрати банку зі сплати судового збору в сумі по 231 грн 68 коп. на кожного ((1378+2067)х26,9%:4).

Решта суми судового збору внесена ПАТ АБ «Укргазбанк» за подання апеляційної скарги безпідставно та може бути повернута йому в порядку, передбаченому ст. 7 Закону №3674-VI.

Матеріали справи не містять розрахункових (платіжних) документів, передбачених Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976), щодо понесення ПАТ АБ «Укргазбанк» витрат на проведення судової експертизи, внаслідок чого ці судові витрати не можуть бути покладені на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2, загальною площею 54,2 кв.м., жилою площею 33,7 кв.м. (глиновалькований жилий будинок «А-І», кам'яний сарай «Б», дерев'яний сарай «В», дерев'яна вбиральня, кам'яна огорожа), який належав ОСОБА_13 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на підставі договору купівлі-продажу від 4 травня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Ткачук Аллою Олексіївною (зареєстрований в реєстрі за №495), номер об'єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 16043362.

Предмет іпотеки підлягає реалізації із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України від 5 червня 2003 року №898-ІV «Про іпотеку», шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, з отриманням банком витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням банком кадастрового номера земельної ділянки та реєстрацією правочину в установленому законом порядку, а також наданням Публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу майна.

Початкова ціна предмета іпотеки для реалізації - не нижче 491 269 гривень.

З вартості предмета іпотеки Публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 23697280) має бути сплачена заборгованість ОСОБА_7 за кредитним договором №122008/0ю від 12 січня 2008 року, яка виникла станом на 26 лютого 2009 року, в розмірі 23 612 доларів 41 цент США та 2 159 гривень 01 копійка, з яких: 22 274 долари 97 центів США - неповернутий кредит, 1 337 доларів 44 центи США - проценти, 938 гривень 25 копійок - пеня за прострочення повернення кредиту, 1 220 гривень 76 копійок - пеня за прострочення сплати процентів.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 (місце проживання - АДРЕСА_3; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), ОСОБА_8 (місце проживання - АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3), ОСОБА_9 (місце проживання - АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4), ОСОБА_11 (місце проживання - АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (місцезнаходження - 03087, місто Київ, вулиця Єреванська, 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 23697280) по 231 гривні 68 копійок судового збору з кожного.

Зупинити виконання постанови суду апеляційної інстанції в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України від 3 червня 2014 року №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 8 лютого 2019 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бондар О.О.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 27