П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатської апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря - Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 року (головуючий суддя Фазикош О.В.) щодо відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Іршавської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення про перехід права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 оскаржив у апеляційному порядку ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.06.2018, якою відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, в зв'язку з чим просить скасувати ухвалу судді місцевого суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що спір між сторонами стосується речового права на нерухоме майно; позивач вважає незаконним перехід права власності від ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» (далі - Банк) на підставі договору іпотеки, а також реєстрацію права власності за Банком; право власності зареєстровано за Банком на підставі цивільно-правової угоди (договору іпотеки), дотримання умов якої при здійсненні такої реєстрації оспорює позивач.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, оскільки спір підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

З таким висновком місцевого суду погодитися не можна, виходячи з наступних підстав.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Іршавської міської ради Закарпатської області ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення про перехід права власності на нерухоме майно. Просив: - скасувати реєстрацію речового права, права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, об'єкт житлової нерухомості реєстраційний номер нерухомого майна 1, розташований в АДРЕСА_1, за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору від 22.03.2018 № 08/290-15, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41270527 від 24.05.2018, 14:57:21, державний реєстратор ОСОБА_2, Іршавська міська рада Закарпатської області; - скасувати реєстрацію речового права, права власності на земельну ділянку реєстраційний номер нерухомого майна 1, площею 0.0998 га в АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору від 22.03.2018 № 08/290-15, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41270527 від 24.05.2018, 14:57:21, державний реєстратор ОСОБА_2, Іршавська міська рада Закарпатської області.

Позов мотивовано тим, що перехід права власності від ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки від 22.03.2018 № 08/290-15, а також реєстрація права власності за Банком - є незаконними; право власності зареєстровано за Банком на підставі цивільно-правової угоди (договору іпотеки), дотримання умов якої при здійсненні такої реєстрації оспорює позивач; нерухоме майно перейшло у власність іпотекодержателя без проведення оцінки предмета іпотеки на момент набуття права власності та з порушенням вимог ст.ст. 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку»; реєстрацію права власності здійснено без документу, що підтверджує факт завершення 30-денного строку з моменту одержання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержавтеля; спірне нерухоме майно перейшло у власність Банку за наявності обтяжень на нерухоме майно, а саме перебувало під арештом згідно постанов відділу ДВС від 16.11.2012 № 18-34979320, від 11.04.2013 № 14-34295894.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено статтею 19 ЦПК України - суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті статті 24 Закону N 1952-IV, і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Якщо позивачем оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором і іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб'єктного складу сторін, та є за своєю природою приватноправовим спором.

Такий правовий висновок про належність цієї категорії спорів до адміністративного судочинства надано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 № 490/5986/17-ц.

У справі, що розглядається, спір виник між позивачем ОСОБА_1, державним реєстратором та іншою, відмінною від позивача, особою (ПАТ «Укрсоцбанк») при цьому вбачається спір про право між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного.

У позові порушено питання правомірності/неправомірності набуття права власності ПАТ «Укрсоцбанк», питання, пов'язані з переходом та реєстрацією права власності на неї, дотримання умов укладеної цивільно-правової угоди (договору іпотеки).

Суддя місцевого суду на дані обставини уваги не звернув, тому ухвала про відмову у відкритті провадження у справі є помилковою, а відтак, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, таку ухвалу слід скасувати.

В той же час, апеляційну скаргу слід задовольнити частково. Оскільки провадження у справі відкрито не було, а тому справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.

Головуюча:

Судді: