ЄУН № 336/6973/17
пр. № 2/336/79/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової В.П,

при секретарі Аксьоновій О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який у процесі розгляду справи уточнив.

В позові зазначив, що з 30.04.2010 року по лютий 2014 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з листопада 2010 року по грудень 2013 року проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначена квартира належить позивачу на праві власності. Після розлучення з грудня 2013 року по теперішній час дитина проживає разом з матірю за іншою адресою.

З серпня 2014 року і по теперішній час позивач проживає на території Російської Федерації, тому має намір продати належну йому квартиру, але не може цього зробити через те, що його син ОСОБА_3 зареєстрований у цієї квартирі.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється зняття дитину з реєстрації у належній йому квартирі, просив визначити місце проживання ОСОБА_3 з матірю.

Представник позивача ОСОБА_4, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи у минулому судовому засіданні, про що свідчить розписка (а.с. 74), у судове засідання не зявилась. Причини неявки не повідомила.

Представник органу опіки та піклування теж у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника позивача та представника третьої особи, оскільки у відповідності до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач позов визнала, пояснивши суду, що після розірвання шлюбу дитина проживає мешкає з нею. Відповідач взагалі не цікавиться дитиною, не спілкується з ним, матеріальної допомоги не надає. На теперішній час вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, має другу дитину, разом вони проживають у квартирі батьків чоловіка, іншого житла не має, тому не бажає знімати дитину з реєстрації.

Вислухавши пояснення відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 30.04.2010 року по 03.02.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі і є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8,9), який мешкає разом з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1.

За положеннями ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

04.12.2018 року спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснено обстеження умов проживання родини відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до акту обстеження в трикімнатній квартирі, створені належні умови для виховання та розвитку малолітньої дитини. ОСОБА_3 має окреме спальне місце, одяг, особисті речі, засоби гігієни.

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надав висновок № 01/01-22/1253 від 13.12.2018 року про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матірю ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що відповідач визнала позов і це визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому поверненню з державного бюджету на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого ним при поданні позову, тобто 320,00 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 141, 160, 161 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 142, 206, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його матірю ОСОБА_2.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 50% сплаченого судового збору у сумі 320,00 грн. за квитанцією № 072050.01.146164 від 14.12.2017 року на рахунок 009, отримувач платежу УДК казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області, код банку отримувача 813015, судовий збір за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.П. Суркова