Справа № 159/6172/18
Провадження № 2/159/247/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (м. Ковель, вул. Олеся Гончара, 12) до ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Відродження, 16/44) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що вона та відповідач з 25.09.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Життя між сторонами не склалось та на даний час відповідач у справі проживає окремо, матеріально не допомагає. Позивач вказує, що відповідач працює у виробничому підрозділі «Пасажирське вагонне депо Ковель» філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та має стабільний дохід. Крім цього, відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Інших непрацездатних членів сім'ї, яких відповідач зобов'язаний утримувати, немає, а тому позивач вважає, що доцільно стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в частці від його заробітку.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивача просила суд допустити негайне виконання рішення суду в межах аліментного платежу за один місяць.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 10.01.2019 року розгляд справи по суті відкладено для повторного направлення відповідачу копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

У строк, повторно встановлений судом, відповідач відзив на предявлений позов не подав. Таким чином, у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 25.09.2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 427.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження.

Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька).

Відповідно до ст. 180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Як вказує позивач, відповідач працює у виробничому підрозділі «Пасажирське вагонне депо Ковель» філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та отримує стабільний дохід, що не спростовано відповідачем.

Відповідач заперечень з цього приводу не подав.

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідач має вік 37 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Визначений розмір аліментів в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, на переконання суду, буде обєктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць (виходячи з розміру мінімальної заробітної плати) слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (м. Ковель, вул. Олеся Гончара, 12) до ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Відродження, 16/44) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Відродження, 16/44, паспорт серії АС № 327992, виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 11.09.1997 року) на користь ОСОБА_1 (м. Ковель, вул. Олеся Гончара, 12, паспорт серії АЮ № 249768, виданий Ковельським РВ УДМС України у Волинській області 19.10.2014 року, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всього доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 27.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Відродження, 16/44, паспорт серії АС № 327992, виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 11.09.1997 року) в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в сумі 1043 (одна тисяча сорок три) гривні 25 копійок звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:ОСОБА_5