Справа № 2-о/593/6/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2019 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

присяжних Соловей І.М. та Поплавського В.М.

при секретарі Соколовській Н.Я.

за участі заявниці ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування Берник М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережанах цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

3 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду із заявою, у якій просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , недієздатною, встановити над нею опіку і призначити її опікуном.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона вже тривалий час доглядає за двохрідною сестрою її матері ОСОБА_2 , яка проживає разом з нею у будинку її матері, що в АДРЕСА_1 , яка є інвалідом дитинства другої групи і постійно потребує сторонньої допомоги. Остання внаслідок психічного розладу здоров"я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на наведене, просила визнати ОСОБА_2 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном.

У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені нею вимоги, зіславшись на доводи, викладені у заяві, просила їх задоволити.

Представник органу опіки та піклування Бережанської міської ради щодо задоволення заявлених вимог заперечень не має.

У відповідності до ч. 1 ст. 299 ЦПК України ОСОБА_2 в судове засідання не викликалася.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двохрідною сестрою матері заявниці ОСОБА_1 та, будучи інвалідом дитинства другої групи внаслідок свого стану здоров"я, потребує сторонньої допомоги у зв"язку з чим вона постійно проживає разом із заявницею у помешканні матері заявниці за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказаний факт підтверджується поясненнями заявниці та оглянутими в судовому засіданні документами.

Із довідки МСЕК серії И-73 та посвідчення пенсіонера № НОМЕР_1, виданих на ім`я ОСОБА_2 , 1962 року народження, видно, що вона є інвалідом 2-ї групи з дитинства.

Оглянута в судовому засіданні медична карта амбулаторного хворого, заведена в Бережанській ЦРКЛ на ім"я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда 2-ї групи з дитинства, свідчить про те, що ОСОБА_2 переїхала на проживання із Львівської області із діагнозом: помірна розумова відсталість, хвороба Дауна. Згідно висновку ЛКК вона внаслідок психічного захворювання потребує постійного стороннього догляду.

Згідно довідки № 170, виданої 26 лютого 2019 року Бережанською центральною районною лікарнею, видно, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з переїздом із села АДРЕСА_1 , з 27 листопада 2017 року перебуває на «Д» обліку у психіатричному кабінеті поліклінічного відділу ЦРКЛ. Вона 21 травня 1979 року освідчена Тернопільською психоневрологічною міжрайонною спеціалізованою комісією МСЕК і їй встановлена 11 група інвалідності (довічно) з дитинства.

Із акту комісійного обстеження житлово-побутових умов проживання, яке було проведено 4 жовтня 2018 року на підставі розпоряджень міського голови від 20 лютого 2018 року № 46 та 209-р від 18 вересня 2018 року видно, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства, зареєстрована і проживає у приватному будинку зі всіма зручностями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Житло чисте, утримується у належному стані. ОСОБА_2 пересувається самостійно, проте цілодобовий догляд за нею здійснює ОСОБА_1 так як ОСОБА_2 не розуміє значення своїх дій, не орієнтується в часі і у просторі, на контакт йде тільки з родичами.

Згідно висновку судової-психіатричної експертизи № 259, яка була проведена 10 червня 2019 року спеціалістами Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, видно, що ОСОБА_2 на теперішній час виявляє ознаки важкої розумової відсталості та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто вона потребує опіки.

Таким чином, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України вважає можливим ОСОБА_2 визнати недієздатною.

Відповідно до ч.1 ст.41, ст. 55 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.60, ч.2, 3, 4 ст. 63 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною; опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов' язки опікуна чи піклувальника.

А так як обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України, за яких заявниця не може бути призначена опікуном недієздатної ОСОБА_2 не виявлено, а із здобутих в судовому засідання доказів вбачається, що ОСОБА_1 має можливість бути опікуном недієздатної, оскільки на диспансерному обліку в закладах охорони здоров`я не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку як недієздатна особа не перебуває та вона у відповідності до ч. 3 ст. 63 ЦК України виявила бажання бути опікуном недієздатної особи, що виразилося у власноручно поданій нею письмовій заяві та проведенні фактичного догляду за вказаною особою впродовж кількох років, тому суд вважає доцільним її заяву задоволити та призначити її опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 41, 55, 58, 60, 61, 63 ЦК України, ст.ст. 19, 76-81, 89, 293, 299, 300, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Нестюки Золочівського району Львівської області, яка зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_1 , - недієздатною.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча:

Присяжні: