ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-0-7/2011
Провадження № 22-ц/4820/660/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

секретар - Дубова М.В.,

з участю прокурора,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2011 року, суддя Кащук Н.С., у справі за заявою прокурора Білогірського району в інтересах Ямпільської селищної ради про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:

У січні 2011 року прокурор в інтересах Ямпільської селищної ради звернувся в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На обґрунтування заяви прокурор вказав, що після смерті ОСОБА_2 , який проживав в с. Паньківці, Білогірського району, Хмельницької області відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,56 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Колос» смт. Ямпіль, Білогірського району, Хмельницької області.

Спадкоємців майна померлого не виявлено, тому спадщина має бути визнана відумерлою та перейти у власність територіальної громади в особі Ямпільської селищної ради.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 09.02.2011 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та передано територіальній громаді Ямпільської селищної ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка не приймала участі у розгляді справи в суді першої інстанції, просила скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На підтвердження незаконності рішення суду зазначила про порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказала, що вона є рідною сестрою померлого ОСОБА_2 , на дату відкриття спадщини проживала з ним спільно в одному будинку, прийняла спадщину, тому визнання судом спадщини відумерлою є незаконним. Крім того, судом було порушено норми процесуального закону, оскільки неповно проведено дослідження доказів, внаслідок чого її не було залучено до участі в справі в суді першої інстанції.

В засіданні апеляційного суду прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, підтримав висновки суду першої інстанції.

Апелянт та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , жителя с. Паньківці, Білогірського району, Хмельницької області, відкрилася спадщина за законом. У зв`язку з відсутністю спадкової справи та не встановленням спадкоємців померлого, на підставі ст. 1277 ЦК України суд визнав обґрунтованими доводи прокурора та задовольнив позов.

Однак висновок суду є помилковим з огляду на наступне.

При вирішенні справи суд неправильно застосував норми матеріального права, оскільки керувався нормами діючого ЦК України. Однак, враховуючи, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщина відкрилася в період дії ЦК УРСР 1963 року, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР.

Оскільки ЦК УРСР 1963 року не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив заяву прокурора.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК Української РСР 1963 року було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.

ЦК УРСР не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, пославшись як на доказ відсутності спадкоємців ОСОБА_2 на повідомлення Білогірської державної нотаріальної контори про відсутність спадкової справи.

Крім того, судом не було встановлено наявності спадкового майна, яке підлягає передачі територіальній громаді в порядку відумерлості спадщини.

В той же час, як вбачається з письмових доказів, досліджених апеляційним судом, на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом з сестрою, ОСОБА_1 , племінником ОСОБА_4 та його дружиною (довідка Ямпільської сільської ради Білогірського району №624/02-24 від 03.06.2019 року). Згідно довідки Ямпільської сільської ради за №623/02-24 від 03.06.2019 року ОСОБА_2 мав право на земельний пай у розмірі 2,17 умовних одиниць та майновий пай - 3207 грн.

Як заявила апелянт, вона прийняла спадщину після смерті брата, фактично вступила у володіння спадковим майном, самостійно провела похорони ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Таким чином, з урахуванням встановлених вище обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судове рішення не може бути визнано законним та обґрунтованим, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2011 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви прокурора Білогірського району в інтересах Ямпільської селищної ради про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.09.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова