Єдиний унікальний номер 235/546/18 Номер провадження 22-ц/804/595/19
Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря Самойленко Г.В.

розглянувши в приміщені суду в місті Бахмуті цивільну справу №235/546/18

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтобудмонтажне управління №1», Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю на підприємстві,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Шахтобудмонтажне управління №1» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року,

(суддя - Філь О.Є. рішення ухвалено у м. Покровськ, повний текст судового рішення складений 17 грудня 2018 року),

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідачів ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» та ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди у сумі 200 000,00 грн., посилаючись на те, що його рідний брат ОСОБА_2 працював гірником підземним на дільниці № 3 ПАТ «Щахтобудмонтажне управління № 1». 21 серпня 2018 року ОСОБА_2 прибув на робоче місце для роботи у 3 зміну у відповідності до графіку виходів на серпень 2017 року, де він отримав наряд начальника дільниці ОСОБА_3 на виконання робіт з ПК-0 допоміжного похилу блоку 10 ПАТ «ШУ «Покровське» виконувати доставку дизелевозом балок ДП-155У з послідуючим супроводом до місця монтажу монорейкового шляху - ПК 233 допоміжного похилу блоку 10. Під час виконання робіт надійшло повідомлення про обрив болта підвісного кріплення монорельсового шляху внаслідок чого був виведений з ладу дизелевіз № 61. ОСОБА_4 (старший) та ОСОБА_2 було направлено на ліквідацію вказаної аварії. При виконанні робіт приблизно о 05 год. 13 хв. під час демонтажу стрілочного переводу частина обладнання обірвалася та притиснула ОСОБА_2 до підошви виробки. В результаті здавлення його брат отримав тілесні ушкодження, від яких помер.

З посиланням на ст.ст. 1167, 1168 ЦК України просив стягнути з відповідачів 200 000,00 грн. в якості відшкодування заподіяної йому смертю брата моральної шкоди, яку обґрунтовує тим, що втратив рідну людину, змінився його уклад життя, оскільки він позбавлений можливості поспілкуватися з братом, це пригнічує його, викликає відчуття суму.

22 лютого 2018 року позивачем надано уточнену позовну заяву, згідно якої він просив стягнути по 100 000,00 грн. моральної шкоди з кожного відповідача посилаючись на ті ж обставини.

19 березня 2018 року в підготовчому засіданні ухвалою суду за клопотанням відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» до участі у справі було залучено в якості третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Покровського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 80 000 грн.; в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» про стягнення моральної шкоди відмовлено; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди відмовлено; стягнуто з ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 11 грудня 2018 року в частині відмови стягнення моральної шкоди з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ухвалити нове, яким стягнути з ПАТ «ШУ «Покровське» моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. та скасувати рішення суду у частині стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що судом правильно встановлені всі обставини справи, але винесене рішення в частині відмови стягнення моральної шкоди з ПАТ «ШУ Покровське» не відповідає вимогам закону та доказам, наявним в матеріалах справи. Зокрема позивач вважає, що смерть його брата настала через сумісне порушення правил безпеки як ПАТ «Шахтобудмонтажне управління» так і ПАТ «ШУ Покровське», а тому моральна шкода підлягає стягненню з обох підприємств.

На рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року також подана апеляційна скарга ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1», в якій відповідач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову ОСОБА_1.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та недоведеність обставин, що мають значення для справи. Зокрема скаржник наголошує на тому, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про його моральні страждання в результаті смерті брата, а також доказів проживання однією сім'єю із загиблим ОСОБА_2 Крім того, до розгляду справи №235/668/18 за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю із загиблим та стягнення суми одноразової допомоги у зв'язку із смертю на підприємстві не було залучено ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1», не зважаючи на те, що судове рішення у цій справі стосується прав та законних інтересів останнього.

На вказану апеляційну скаргу від ОСОБА_1 надійшов відзив, у якому він просить апеляційну скаргу ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року залишити без задоволення. Позивач зазначає, що провина відповідачів у смерті його брата підтверджується письмовими доказами та актами про нещасний випадок Н-1 та Н-5, а факт проживання однією сім'єю із загиблим - рішенням від 13.09.2018 року, яке набрало законної сили. Що ж стосується моральних страждань, то вони виникли через смерть брата, який є його єдиною ріднею після смерті їх батьків, вони були дуже близькі та підтримували один одного у скрутних ситуаціях.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» підтримала доводи апеляційної скарги «Шахтобудмонтажне управління №1», просила її задовольнити.

Представник ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» заперечувала проти доводів апеляційних скарг, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Від позивача ОСОБА_1 та його представника надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників відповідачів, перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції 13 червня 2017 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1», де працював гірником підземним 3 розряду по день смерті.

22 серпня 2017 року під час роботи з ОСОБА_2 трапився нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, внаслідок якого ОСОБА_2 загинув. Вказаний факт підтверджується актом №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 08 листопада 2017 року та не оспорюється сторонами. Відповідно до висновків комісії, викладених у п. 7 акту, причинами нещасного випадку стали:

- незадовільний технічний стан монорейкового шляху в районі ПК-130 допоміжного похилу блоку 10 ПАТ «ШУ «Покровське», обрив болта кріплення монорейкового шляху;

- знаходження у технічно несправному стані стрілочного переводу монорейкового шляху ПК-10;

- порушення технологічного процесу під час демонтажу стрілочного переводу на ПК-130 похилого блоку 10;

- не проведений відповідний інструктаж з охорони праці у 4 зміну виконавцями робіт та дотриманням відповідних технологічних регламентів;

- невиконання посадових обов'язків інженерно-технічних працівників як ПАТ «ШБМУ № 1» так і ПАТ «ШУ «Покровське» за безпечним виконанням робіт, що привело до загибелі ОСОБА_2

Згідно обставин, за яких стався нещасний випадок, як зазначено в акті, нагляд за безпечним виконанням робіт та організацією додержання технологічних регламентів при виконанні змінного завдання був покладений на т.в.о. помічника начальника дільниці № 3 ПАТ «ШБМУ № 1№ ОСОБА_5

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджено також свідоцтвом про смерть.

Позивач ОСОБА_1 є рідним братом загиблого ОСОБА_2, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2018 року, яке набрало законної сили 18 жовтня 2018 року, встановлено факт сумісного проживання однією сім'єю позивача ОСОБА_1 та його загиблого брата ОСОБА_2 станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що смерть ОСОБА_2 сталась під час виконання ним трудових обов'язків саме на ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1», яке відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України не забезпечило безпечні умови праці своєму працівнику, що покладає на нього обов'язок згідно із законодавством, а саме ч.2 ст. 1168 ЦК України відшкодувати моральну шкоду особам, які проживали з ним однією сім'єю. Крім того, факт сумісного проживання однією сім'єю позивача ОСОБА_1 та його загиблого брата ОСОБА_2 встановлено рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2018 року. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1, який звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» на користь держави. У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» суд першої інстанції поклав понесені ним судові витрати на позивача.

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У п. п.2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Отже, статтями 1167,1168 ЦК України встановлено відповідальність винної особи за моральну шкоду завдану смертю фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом позивач є братом ОСОБА_2, загиблого під час виконання своїх трудових обов'язків, з яким відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, він проживав однією сім'єю. 22 серпня 2017 року під час роботи на ПрАТ «ШУ «Покровське» з ОСОБА_2 трапився нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, внаслідок якого ОСОБА_2 загинув. Даний факт не оспорюється сторонами у справі та підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав вірну правову оцінку та дійшов правильного висновку про те, що саме в період роботи у ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» ОСОБА_1 були завдані ушкодження, несумісні із життям, тому відповідач, який згідно із діючим законодавством повинен був створити належні та безпечні умови праці, повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду у зв'язку із загибеллю його брата. Висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам закону. Крім того з матеріалів справи вбачається, що за безпечним виконанням робіт та організацією додержання технологічних регламентів при виконанні змінного завдання був покладений на т.в.о. помічника начальника дільниці №3 ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» ОСОБА_5

Визнаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд урахував конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань, вини відповідача, яка не є умисною, те, що нещасний випадок стався в тому числі і через порушення вимог законодавства про охорону праці самим потерпілим. Також суд враховуючи, що позивачем не надано доказів щодо погіршення стану самопочуття, правильно визначив таке відшкодування у розмірі 80 000,00 грн. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав вважати визначену суму неправильною.

З приводу доводів апеляційної скарги відповідача ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» щодо доказів встановлення факту проживання однією сім'єю та незалучення їх до розгляду справи під час вирішення цього питання слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Що ж стосується вимог позивача про скасування рішення у частині стягнення з нього відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено у рішенні судом першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем не заявлялись.

Враховуючи наявні в матеріалах справи документи суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку щодо суми, яка підлягала відшкодуванню ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» за професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України судом апеляційної інстанції змінюється розподіл судових витрат тільки у випадку зміни або ухвалення нового рішення без передачі справи на новий розгляд.

Отже доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Шахтобудмонтажне управління №1» залишити без задоволення, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 14 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач О.С.Санікова