Справа № 522/6070/19
Провадження № 2о/522/317/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Кічмаренко С.М.,

за участю секретаря: Десятник Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Одеська міська рада про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, згідно якої просить в якій просить суд встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 зазначила, що померла ОСОБА_2 є її матір`ю, з якою вони спільно проживали з квітня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (по день смерті ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Померла ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я Заявника, втім, коли ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, посилаючись на те, що шестимісячний строк на прийняття спадщини є пропущеним. Однак, ОСОБА_1 зазначила, що не пропускала строк для прийняття спадщини, оскільки фактично її прийняла як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Втім, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 як місце реєстрації її проживання визначена інша адреса: АДРЕСА_2 , для підтвердження прийняття нею спадщини є необхідність встановити факт постійного проживання її як спадкоємця за заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судове засідання заявник подав заяву та просив задовольнити вимоги, розглянувши справу за його відсутності.

Заінтересована особа до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю Заявника- ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Факт родинних відносин ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 .

Прізвище Заявника з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 " змінено після укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 .

На момент смерті у ОСОБА_2 залишилось майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.01.1998 р. та розпорядженням органу приватизації від 14.01.1998 р. № 112058.

Померлою ОСОБА_2 був складений заповіт від 06.04.2006 р., відповідно до якого все майно, яке в неї є вона заповіла своїй доньці ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 06.04.2006 р. посвідченого державним нотаріусом Шостої Одеської нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-973 та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.04.2006 р. Інших спадкоємців у померлої немає.

В грудні 2018 року ОСОБА_1 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Агакішевої Т.А.

20.12.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Агакішевою Т.А. була надана письмова відповідь, якою у прийнятті заяви було відмовлено у зв`язку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини ОСОБА_1 не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, відтак ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини, а відтак з метою прийняття спадщини повинна звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (копія надається).

Втім, судом встановлено, що ОСОБА_1 не пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини, оскільки на момент смерті своєї матері ОСОБА_2 проживала разом з нею в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом сусідів про підтвердження спільного проживання від 29.03.2019 р., який завірив КП «ЖКС» «Пересипський» та копіями чеків про оплату комунальних послуг за квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи Заявника не викликають у суду будь-яких сумнівів та не суперечать вимогам діючого законодавства, судом достовірно встановлено факт спільного проживання Заявника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з квітня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (по день смерті ОСОБА_2 )

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Варто зазначити, що і на даний момент заявник проживає у цій квартирі разом зі своїми дітьми.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ухвали ВССУ № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року, суд дійшов висновку, що: «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. З ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 р., ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.».

Згідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в ефективний спосіб, що є адекватним змісту порушеного права, характеру порушення та наслідкам, які це порушення потягло за собою, й повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги Заявника законні, обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 234,235,256 ЦПК України, ст.ст. 1235,1236,1251,1264,1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з квітня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (по день смерті ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кічмаренко С.М.