ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року

м. Черкаси

справа № 712/5951/19 провадження № 22-ц/821/245/19 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Наталія Олександрівна

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження Головний державний виконавець Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Наталія Олександрівна про скасування по станови про закриття виконавчого провадження та визнання дій державного виконавця неправомірними,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про скасування постанови про закриття виконавчого провадження та визнання дій державного виконавця неправомірними, посилаючись на те, що 31 липня 2017 року головним державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС Вдовиченко Н.О. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2713 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 01 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 8 868 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 907 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 2 804 грн., а всього 12 579 грн. Підставою для закриття провадження стала смерть боржника.

Однак, вказана постанова на його адресу державним виконавцем вчасно надіслана не була, а отримана ним лише 22 квітня 2019 року, після звернення його представника за дорученням до відділу ДВС.

Вважає, що дана постанова винесена безпідставно та необґрунтовано, з порушенням його прав на отримання заробітної плати. Тому просить, скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 31 липня 2017 року, визнати дії державного виконавця неправомірними, а також у випадку визнання судом пропущеним строку звернення з даною скаргою до суду, поновити його.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року скарга ОСОБА_1 задоволена частково.

Постанову Головного державного виконавця Черкаського РВДВС Головного ТУЮ у Черкаській області Вдовиченко Н.О. від 31 липня 2017 року ВП № 3814273 про закінчення виконавчого провадження скасовано.

В решті скарги відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Черкаський РВ ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні скарги відмовити.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що при постановленні ухвали, суд не врахував, що стягувану було відомо про смерть боржника, однак він на протязі 2,5 років без діяв та не цікавився ходом виконавчого провадження, при цьому не скористався можливістю заміни сторони виконавчого провадження. Обгрунтування ухвали суду вважає невмотивованим, а тому є всі підстави для її скасування.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , останні зазначили, що ухвала суду про задоволення скарги ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Вказали, що 31 липня 2017 року головним державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС Вдовиченко Н.О. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2713 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 01 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі. Підставою для закриття провадження стала смерть боржника. Однак, після смерті ОСОБА_2 залишилося майно, яке отримали спадкоємці, які й повинні погасити борг. Тому вважають дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження неправомірними.

2. Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно до вимог ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, за загальним правилом встановленим вказаною нормою права, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 квітня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист № 2-2713 про стягнення з ОСОБА_2 а користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 8 868 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 907 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 2 804 грн., а всього 12 579 грн.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Баранюк А.О. від 13 червня 2013 року відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа.

В подальшому, на підставі постанови державного виконавця від 21 червня 2017 року дане виконавче провадження було передано до Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за заявою представника стягувача про направлення виконавчого провадження за місцем знаходження майна боржника АДРЕСА_1

Постанова про прийняття виконавчого провадження винесена 05 липня 2017 року головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Н.О.

31липня 2017 року головним державним виконавцем еркаського районного відділу ДВС Вдовиченко Н.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 3851427 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2713, у зв`язку зі смертю боржника на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Підстава лист Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 05 липня 2017 року про наявність актового запису про смерть, складеного 06 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 ..

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню в разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Правовідносини щодо виплати заборгованості по заробітній платі відповідно до ст. 1219 ЦК України не є особистими правовідносинами, що не допускають правонаступництва, а тому можуть здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати, передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, після отримання інформації про смерть боржника ОСОБА_2 зобов`язаний був вжити заходів по встановленню кола спадкоємців на майно після смерті боржника, тобто звернутися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з метою встановлення осіб, які зверталися з заявами на прийняття спадщини після смерті боржника.

Сторони не спростували тих обставин, що вказаних дій державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2713 здійснено не було, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що цим було порушено право стягувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Тому районний суд дійшов правильного висновку, що постанова головного державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Вдовиченко Н.О. від 31 липня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 3851427 підлягає скасуванню, оскільки була прийнята в порушення вимог ЗУ «про виконавче провадження» чим порушено права стягувача під час виконання судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і ту обставину, що відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом першої інстанції достовірно було встановлено і дану обставину сторони не спростували, що про закінчення виконавчого провадження скаржнику стало відомо лише 22 квітня 2019 року, що підтверджується поштовим конвертом, дана скарга подана до суду 02 травня 2019 року, тому районний суд дійшов правильного висновку, що скаржником строк для звернення до суду з даною скаргою не пропущено.

Правильним є висновок суду і в частині відмови скарги про визнання дій державного виконавця неправомірними, оскільки такі не забезпечать ефективного захисту порушених прав скаржника. Останні вже в повній мірі відновлені за рахунок скасування районним судом оскаржуваної постанови задля відновлення порушеного права заявника як стягувача у виконавчому провадженні.

Таким чином доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, що, відповідно, є підставою для його скасування, з огляду на викладене, є безпідставними.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження Головний державний виконавець Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Наталія Олександрівна про скасування по станови про закриття виконавчого провадження та визнання дій державного виконавця неправомірними залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст виготовлено 18 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді