ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
07 лютого 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Соловей Г.В.,
з участю секретаря - Момот Л.С.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -
19.12.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого 05.04.2016 року у них народилася донька ОСОБА_4. В 2017 році шлюб було розірвано. Рішенням комісії служби у справах дітей та сімї ВК Фастівської міської ради було визначено систематичні побачення відповідача з донькою, проте батько дитини його не виконував. Має заборгованість зі сплати аліментів. З травня 2018 року по грудень 2018 року донька хворіла, у звязку з чим позивач зверталася за медичною допомогою до лікарів. Сума, яку витратила на лікування склала 4046,28 грн. Крім того, позивач понесла витрати, зокрема на внесок на рахунок дитячого дошкільного закладу, харчування, виготовлення закордонного паспорта, які разом складають 6138,60 грн. Відповідач участь у додаткових витратах на дитину не приймає. У звязку з чим, позивач просить стягнути на її користь понесені нею додаткові витрати в сумі 3069,30 грн.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2019 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання.
В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги, додавши чек на придбання ліків на суму 158,45 грн., уточнені позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 3148,52 грн., проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
В судове засідання відповідач не зявився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При розгяді справи судом встановлено, що 18 вересня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної РАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 333. Від подружнього життя мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку до досягнення нею повноліття та на її утримання у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії 1-ОК № 008308 виданого 26.01.2017 року Фастівським міськрайонним відділом РАЦС ГТУЮ у Київській області позивач змінила прізвище з «Мороз» на «Іскра», про що зроблено відповідний актовий запис № 04.

Згідно листа Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 22.11.2018 року № 26080-11, станом на 22.11.2018 року за виконавчим провадженням № 52916755 з виконання виконавчого листа № 2/381/1430/16, виданого 16.11.2016 року Фастівіським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною трирічного віку становить 16833,37 грн., залишок боргу за виконавчим провадженням № 52916866 з виконання виконавчого листа № 2/381/1430/16 виданого 16.11.2016 року Фастівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття становить 22353,37 грн.

Як вбачається з довідки Голови правління ОСББ «На Радянській» від 20.11.2018 року за № 117, ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14.04.2016 року по теперішній час.

Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Позивачем надано документи про здійснені нею додаткових витрат на утримання доньки, а саме: довідками про хворобу дитини, переліком лікарських припаратів прописаних лікарем та чеки на оплату ліків для дитини за період травня 2018 року по грудень 2018 року на загальну суму 4194,73 грн., внесок на оплату дитячого дошкільного закладу № 11 «Дзвіночок» та витрат на харчування з серпня 2018 року по грудень 2018 року на загальну суму в розмірі 1535 грн., виготовлення закордонного паспорта для доньки - 557,32 грн.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог та разове стягнення з відповідача на користь позивача половину фактично понесених і документально підтверджених додаткових витрат для лікування дитини в розмірі 2097,36 грн., в частині стягнення витрат на оплату дитячого дошкільного закладу,оплату харчування в ньому та виготовлення закордонного паспорта для дитини слід відмовити, оскільки ці витрати не відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України, так як вони не викликані особливими обставинами. Вказані витрати відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дітей виходячи із своїх матеріальних можливостей.

За подання позову до суду про стягнення оплати додаткових витрат на дитину позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,76-82,141,258,259,263,265,268,280-284 ЦПК України, ст.150,185 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент.номер НОМЕР_1, зареєстр.: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідент.номер НОМЕР_2, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_6. АДРЕСА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2097,36 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент.номер НОМЕР_1, зареєстр.: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей