Дата документу 10.07.2019
Справа № 334/3962/16-ц
Провадження № 6/334/140/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником, в якій зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 по справі №334/3962/16ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 55-г, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) страхову виплату у сумі 5918280,04 грн. - сума основного боргу, 1376080,95 грн. - неустойка, 111574,13 грн. - 3 % річних, 212868,51 грн. - інфляційні втрати за час прострочення, а всього 7618803,63 грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 55-г, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму судового збору 6890,00 грн.

На виконання зазначено рішення було видано відповідні виконавчі листи відносно боржника Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф». За заявою стягувача ОСОБА_1 постановою приватного виконавця від 05.03.2019 року відкрито виконавче провадження №58553993 відносно Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 по справі № 334/3962/16ц.

25.02.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» укладено Договір №25/02-19-1, згідно умов якого ОСОБА_1 (первісний кредитор) передав у власність ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (новий кредитор) права вимоги, що виникли на підставі рішення суду та відповідно до законодавства України. Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за Договором № 25/02-19-1 від 25.02.2019 р., таким чином, відповідно до ст.ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 відступив права вимоги, а отже вибув із правовідносин, в результаті чого виникає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні.

У в`язку з вищенаведеним ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» звернулося з вказаною заявою до суду.

В судове засідання представник заявника не з`явився, суду подав заяву про слухання справи без його участі, на задоволенні заяви наполягає.

В судове засідання не з`явились інші учасники процесу, про день, час та місце слухання справи буди повідомлені належним чином, згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України. неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши надані суду документи, оцінивши їх у сукупності, суд при ходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 по справі №334/3962/16ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» на користь ОСОБА_1 страхову виплату у сумі 5918280,04 грн. - сума основного боргу, 1376080,95 грн. - неустойка, 111574,13 грн. - 3 % річних, 212868,51 грн. - інфляційні втрати за час прострочення, а всього 7618803,63 грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» на користь ОСОБА_1 суму судового збору 6890 грн.

Ленінським районним судом м. Запоріжжя 12.02.2019 представнику ОСОБА_1 видані виконавчі листи для примусового виконання рішення суду.

Зазначений виконавчий лист №334/3962/16-ц від 12.02.2019 знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2019 ВП №58553993.

25.02.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» укладено Договір №25/02-19-1, згідно умов якого ОСОБА_1 (первісний кредитор) передав у власність ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (новий кредитор) права вимоги, що виникли на підставі рішення суду та відповідно до законодавства України.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 відступив права вимоги, а отже вибув із правовідносин, в результаті чого ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» набуло прав вимоги страхової виплати, неустойка, 3 % річних, інфляційні втрати за час прострочення на загальну суму 7618803,63 грн., яка стягнута з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 по справі №334/3962/16ц.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибутті кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Положеннями с. 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5. ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разівибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи із змісту статей 512, 514,ЦК України, ст..378 ЦПК України, с.8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) та й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали, державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувану чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про доведеність заявником підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 по справі №334/3962/16ц, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 4, 55, 81, 89, 442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31, ) у виконавчому провадженні за виконавчим листом №334/3962/16-ц, виданим Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 у справі №334/3962/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.