Справа № 216/3232/19
провадження 2/216/2882/19
20 листопада 2019 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Кузнецова Р.О.
секретаря судового засідання Кузь А.Ю.
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні місцевого суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
29 травня 2019 року, ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2008 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено частково, стягнуто щомісячно аліменти з ОСОБА_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі по 300 грн на кожну дитину, на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття, на користь матері - ОСОБА_1 . Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час донька відповідача - ОСОБА_3 є повнолітньою та є студентом вищого навчального закладу - Криворізького державного комерційно-економічного технікуму. Молодша донька, ОСОБА_4 є неповнолітньою, їй виповнилось 16 років та вона навчається у Політехнічному коледжі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національній університет", не працює, самостійного заробітку не має. Разом з тим, навчання у коледжі потребує значних матеріальних витрат, зокрема витрат на проїзд, харчування, підручники та інших витрат для забезпечення навчального процесу. Доньки проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. В даний час позивач не працює, отримує допомогу від батьків. Даних коштів катастрофічно не вистачає. Відповідач кошти на утримання дітей не надає, має заборгованість зі сплати аліментів, хоча має таку можливість, є працездатною особою, має достатні доходи. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд задовольнити позов та збільшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , з 300 грн до 5000 грн, щомісячно, до досягнення донькою повноліття.
20 серпня 2019 року на підставі ухвали суду з метою виконання вимог частини 1 статті 189 Цивільного процесуального кодексу України розпочато підготовче провадження у справі, розгляд якої здійснюється у загальному порядку.
04 жовтня 2019 року на підставі ухвали суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечення та відзив до суду не надав, надав заяву в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки знаходиться за межами України, проти позову заперечує.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) при здійсненні правосуддя кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.
Підстави відкладення розгляду справи встановлені статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Отже, оцінка поважності причин неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, здійснюється судом в межах його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд не визнає, зазначену у заяві причину неявки відповідача у судове засідання, поважною, оскільки, відповідач двічі був викликаний в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України із опублікуванням оголошення, яке відбулося - 20.09.2019 та 05.11.2019, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 279, 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с. 4).
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2008 року, стягнуто щомісячно аліменти з ОСОБА_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі по 300 грн на кожну дитину, на утримання доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття, на користь матері - ОСОБА_1 (а.с. 6)

Як убачається з розрахунку заборгованості по аліментам зробленого відповідно до виконавчого листа № 2-1445, станом на 22.02.2019, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей, у розмірі 66503,76 грн (а.с. 9-10).

Донька відповідача - ОСОБА_4 , відповідно до довідки №936 від 01.04.2019 є студентом 1 курсу денного відділення Політехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національній університет", за спеціальністю "Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології". Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с. 7).

За відомостями в реєстрі територіальної громади м. Кривого Рогу, наявна інформація за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с 10). Навчання у коледжі потребує значних матеріальних витрат, зокрема витрат на проїзд, харчування, підручники та інших витрат для забезпечення навчального процесу. Доньки проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Відповідач кошти на утримання дітей не надає, має заборгованість зі сплати аліментів, хоча має таку можливість, є працездатною особою, має достатні доходи.

Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесено зміни до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На теперішній час, неповнолітня донька сторін, ОСОБА_4 потребує значно більшого догляду, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі та з урахуванням матеріального положення сторін, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, вважає можливим збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 , з 300 грн до 5000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 768,40 грн.

Позивач у позові зазначає, що понесла судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу у розмірі 1 900 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 22-03/19 V від 22.03.2019(далі - Договір), квитанцією про оплату послуг за вказаним Договором від 25.03. 2019 та актом виконаних робіт до Договору (а.с. 11-13).

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі 1900 грн та в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 141, 192, 180-182 СК України, суд-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2008 року з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ), з 300 (трьохсот) грн. на 5 000 (п`ять тисяч) грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері дитини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Кривого Рогу, РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Після набрання законної сили рішенням суду відкликати виконавчий лист №2-1445, виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення аліментів на утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Кривого Рогу, РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 1 900 грн (одна тисяча дев`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судові витрати по справі, у вигляді судового збору в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов