П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„10" вересня 2019 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 263/16521/18

Номер провадження 22-ц/804/2046/19

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.

за участю секретаря: Єфремової О.В

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - інтернет-магазин «App-market», ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна, на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 травня 2019 року головуючого судді Музики О.М. із складанням повного тексту судового рішення 22 травня 2019 року по цивільній справі про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення вартості придбаного товару та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інтернет-магазину «App-market», ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення вартості придбаного товару та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи позов тим, що 25 липня 2018 року на сайті Інтернет-магазину «App-market» ним здійснене замовлення мобільного телефону «iPhone 6s Plus Grey GB» вартістю 11 200 грн. Інтернет-замовлення здійснювалося ОСОБА_1 шляхом заповнення відповідної форми, в якій зазначалося прізвище, ім`я, по батькові замовника, його мобільний номер телефону, місто проживання та відділення «Нової пошти», на яке необхідно було доставити замовлення - № 13.

26 липня 2018 року на мобільний телефон позивача зателефонував представник магазину та уточнив анкетні дані замовника, а також інформацію про актуальність замовлення. Після підтвердження ОСОБА_1 замовлення, співробітник інтернет-магазину зауважив, що замовлення буде доставлене у м.Маріуполь 27 липня 2018 року. Так, відповідно до норм діючого законодавства, яке регулює правовідносини придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб, підтвердженням придбання товару є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талона та інше.

30 липня 2018 року на адресу відділення «Нової пошти» № 13 у м. Маріуполь доставлено замовлення позивача - мобільний телефон «iPhone 6s Plus Grey GB». Після зовнішнього огляду наведеного мобільного телефону позивачем не виявлено жодних зовнішніх пошкоджень, проте чи працює телефон ОСОБА_1 перевірити не мав можливості, оскільки отриманий ним мобільний телефон був розряджений. При цьому на коробці від мобільного телефону та на гарантійному зобов`язанні, доданому до мобільного телефону, зазначений серійний номер виробу: НОМЕР_1 . Отримавши 30 липня 2018 року замовлення, ОСОБА_1 сплатив вартість мобільного телефону, підтвердженням чого є відповідна квитанція, згідно з якою на рахунок продавця - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 сплачено 11 200 грн. Враховуючи наведені обставини, у даному випадку між сторонами у справі, а саме: між ОСОБА_1 та Інтернет-магазином «App-market», в особі ОСОБА_2 , мав місце договір купівлі-продажу вказаного мобільного телефону, з метою виконання якого та оплати товару ОСОБА_1 сплачено грошові кошти у розмірі 11 200 грн. на рахунок особи, зазначеної покупцем в якості представника продавця - ОСОБА_2 Цього ж дня ОСОБА_1 увімкнув мобільний телефон та при розміщенні у телефоні сім-карти оператора «Київстар» встановив, що указаний телефон не підтримує сім-карти українських операторів. Перевіркою на спеціалізованому сайті компанії «Apple» -www. apple .com, шляхом пошуку за серійним номером виробу, встановлено, що придбаний ним мобільний телефон заблокований під американського оператора мобільного зв`язку, а об`єм заявленої продавцем пам`яті мобільного телефону (64 гБ) - не відповідає фактичній пам`яті доставленого виробу - 16 гБ. У зв`язку з тим, що отриманий ОСОБА_1 мобільний телефон не відповідав заявленим якостям та не був придатний для експлуатації в Україні через відсутність відповідної сертифікації 31 липня 2018 року ОСОБА_1 зв`язався з представником інтернет-магазину, через який ним здійснювалося замовлення товару, пояснив наведені обставини, на що представник магазину зазначив, що вказаний виріб на його адресу спрямовано помилково, у зв`язку з чим мобільний телефон необхідно повернути до сервісного центру з метою здійснення перевірки, після проведення якої на адресу позивача буде спрямовано потрібну замовлену модель. У смс-повідомленні ОСОБА_1 направлені реквізити отримувача, якому позивач «Новою поштою» повинен спрямувати мобільний телефон та ПІБ отримувача - ОСОБА_3 , телефон - НОМЕР_5, відділення «Нової пошти» № 32 у м. Львів. Вказане відправлення здійснене ОСОБА_1 31 липня 2018 року, про що свідчить відповідна накладна «Нової пошти» № НОМЕР_2 . Згідно з інформацією з офіційного сайту «Нової пошти» наведене відправлення отримане одержувачем - ОСОБА_3 03 серпня 2018 року. З цього часу на неодноразові дзвінки ОСОБА_1 на номери телефонів, за якими позивач спілкувався з приводу замовлення наведеного мобільного телефону, а також на дзвінки одержувачу мобільного телефону - ОСОБА_3 - ніхто не відповідає. Ані грошових коштів, спрямованих ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 у сумі 11 200 грн., ані мобільного телефону із характеристиками, які б відповідали здійсненому позивачем замовленню, на адресу ОСОБА_1 не направлено.

Посилаючись на вказані обставини, положення ст. ст. 1, 8, 15, 21, 23 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 655, 675, 700 ЦК України, ст. ст. 2, 9, 11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», позивач вказував, що йому продавцем мобільного телефону - інтернет-магазином - надано недостовірну інформацію щодо якості та характеристик виробу, який позивачем був придбаний, з огляду на що укладений між сторонами договір купівлі-продажу вказаного мобільного телефону підлягає розірванню, а грошові кошти, які сплачені позивачем на рахунок ОСОБА_2 у розмірі 11 200 грн. - підлягають стягненню із вказаної фізичної особи-підприємця на користь позивача, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 доставлено товар неналежної якості та такий, що не відповідає заявленим характеристикам.

Неправомірними діями відповідачів ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 5 000 грн. та яка полягає у приниженні позивача, оскільки він вимушений був телефонувати за усіма відомими йому номерами телефонів з метою пошуку зв`язку з відповідачем та усі зусилля позивача відповідачем проігноровані. Крім того, мобільний телефон ОСОБА_1 замовляв з метою здійснення подарунку своїй дитині на день народження, а неправомірна поведінка відповідача змусила ОСОБА_1 докладати додаткових зусиль у відшкодуванні грошових коштів на придбання якісного мобільного телефону у стислі строки.

Просив, розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону марки «Apple», модель «iPhone 6s Plus Grey GB», серійний номер виробу: НОМЕР_1, укладений 27 липня 2018 року між ОСОБА_1 та Інтернет-магазином «App-market», в особі ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість мобільного телефону марки: «Apple», модель «iPhone 6s Plus Grey GB», серійний номер виробу: НОМЕР_1 у розмірі 11 200 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5 000 грн., а також судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до інтернет-магазину «App-market», ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення вартості придбаного товару та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Д`яконова К. І., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість рішення суду та порушення норм матеріального права. Зокрема зазначає, що апелянт не погоджується з висновком суду про відсутність доказів укладання між сторонами договору купівлі-продажу, відповідно до якого позивачем було придбано товар. Посилаючись на ст.ст.530,662,663,665,693,698 ЦПК України вказує, що у законодавстві України щодо регулювання договору роздрібної купівлі-продажу встановлений пріоритет ЦК України перед актами законодавства про захист прав споживачів. Тому, для підтвердження наявності між сторонами зобов`язальних правовідносин достатньо доказу оплати товару та доказів того факту, що товар належної якості покупцю продавцем переданий не був.Зауважує, що на підтвердження існування між сторонами договору купівлі-продажу, який не виконаний належним чином продавцем, позивачем надано відповідні докази. Крім того, вказує, що в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» позивачу відповідачами було надано недостовірну інформацію щодо якості та характеристик виробу, який був придбаний ОСОБА_1 , з огляду на що укладений між сторонами договір купівлі-продажу вказаного мобільного телефону, підлягає розірванню, а сплачені кошти відшкодуванню. До того ж, посилаючись на вимоги Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», зазначає, що товар який було реалізовано позивачу взагалі не підлягає продажу та експлуатації на території України, оскільки вказаний телефон заблоковано під американського оператора, про що свідчать відомості з офіційного сайту компанії «Apple», що дозоляє зробити висновок про неможливість його реалізації на території України через відсутність відповідної сертифікації.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Д`яконова К. І., підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з*явився,належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання 09 серпня 2019 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм №3.10-12 за № 276 ( а.с. 76,77).

У судове засідання апеляційного суду представник інтернет-магазину «App-market», ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені шляхом публікації оголошень на веб-порталі судової влади України (а.с.78).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до квитанції (службового чеку Atlas) експрес переказ ТОВ «Пост Фінанс» від 30 липня 2018 року № 713030571, ОСОБА_1 переказав на ім`я ОСОБА_2 11 200 грн., призначення платежу: прийом готівки НОМЕР_3 3756.

Згідно з експрес-накладною «Нова пошта» від 31 липня 2018 року № 710 ОСОБА_1 відправив на ім`я ОСОБА_3 (прізвище , яке за вказаним документом не читається ) посилку вагою 1 кг, телефон.

Відповідно до гарантійного талону та розрахункового документу 27 липня 2018 року проданий мобільний телефон «iPhone» без зазначення моделі, серійний номер НОМЕР_1 , продавцем указано «ОФ.Дистриб. інтернет-магазин», гарантійний талон № НОМЕР_4 . За розрахунковим документом «ОФ.Дистриб. інтернет-магазин», найменуванням товару є телефон марки: «Apple», модель «iPhone 6s Plus Grey 64», ціна товару 11 200 грн.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про юридичну особу та фізичну особу-підприємця «App-market» та ОСОБА_2 у реєстрі відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог та відсутності доказів існування між сторонами будь-яких зобов*язальних правовідносин. Зокрема ,суд зазначив,що придбання мобільного телефона марки «Apple» саме в інтернет-магазині «App-market» та відповідно у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не підтверджено належними доказами. Аргумент позивача про те, що договір купівлі-продажу укладений між Інтернет-магазином «App-market» та ОСОБА_1 , судом відхилений ,оскільки такі обставини не підтверджені жодним належним та достатнім доказом. При цьому, із досліджених судом квитанцій вбачається, що грошові кошти ОСОБА_1 перераховувалися на ім`я фізичної особи ОСОБА_2 із призначенням платежу «прийом готівки» і у даних квитанціях відсутні будь-які дані, які б свідчили про сплату цих коштів за придбання будь-якого товару.У той же час, гарантійний талон та розрахунковий документ, який долучений ОСОБА_1 до матеріалів справи, містить відтиск штампу «ОД.Дистриб. інтернет-магазин», що також спростовує факт укладення договору купівлі-продажу із Інтернет-магазином «App-market». Наданий позивачем товарний чек від 30 липня 2018 року не містить даних, які б надавали можливість встановити наявність між сторонами відносин договору купівлі-продажу або ж поставки товару, оскільки він не містить істотних умов, таких як визначення самого товару, його кількість, вартість одиниці товару та його загальну вартість. Позивачем ОСОБА_1 перераховані грошові кошти у розмірі 11 200 грн., за його доводами, на придбання мобільного телефону в інтернет-магазині «App-market», де свою діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , однак за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ані Інтернет-магазин «App-market» не є юридичною особою (суб`єктом господарювання), ані ОСОБА_2 не є фізичною особою-підприємцем (суб`єктом господарювання). Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів, суд дійшов висновку про безпідставність цих вимог.

З вказаним висновком суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Договір купівлі-продажу є консенсуальним. Він є відплатним та двостороннім (взаємним). При цьому він має чітко виражену мету, зміст якої полягає у відчуженні майна (товару) від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні. Отже, договір купівлі-продажу опосередковує процес динаміки (переходу) майна (товару) від однієї сторони до іншої. Продавцем за договором купівлі-продажу може бути будь-який учасник цивільних відносин, який відчужує майно, що знаходиться у його власності.

Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічний договір - це договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Положення щодо публічного договору є винятком з загального принципу свободи договору,встановленого з метою захисту інтересів споживачів товарів (робіт,послуг) у певній сфері відносин. Договір,що укладається ,може бути віднесений до числа публічних,якщо він відповідає сукупності встановлених частиною першою статті,умов.

По-перше,сторона,яка реалізує товари (виконує роботу,надає послуги) має діяти як суб*єкт підприємницької діяльності. Це може бути юридична особа,що здійснює підприємницьку діяльність,або фізична особа,яка зареєстрована як підприємець у встановленому порядку. По-друге,діяльність по реалізації товарів (виконанню робіт,наданню послуг) має носити публічних характер. Це означає,що вона пов*язана з обов*язком суб*єкта підприємницької діяльності продати товар(виконати роботу,надати послуги) кожному,хто до нього звернеться.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (частини перша, друга статті 673 ЦК України ).

За змістом ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності.

Договір роздрібної купівлі-продажу вважається укладеним з моменту видачі продавцем покупцю товарного чи фіскального чека або надання іншого документа, що підтверджує оплату товару. Фіскальний і товарний чек - письмові документи, що підтверджують факт укладення договору і його умови (предмет і ціну).

Сторонами у договорі роздрібної купівлі-продажу виступають, з одного боку, продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, а з другого - покупець - фізична чи юридична особа, що набуває у власність товар.

Отже, у випадках роздрібної купівлі-продажу продавцем повинен бути не просто учасник цивільних відносин, а саме такий учасник, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товарів.

Положеннями ст. 704 ЦК України передбачено, якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.

Згідно з п. 18 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 104 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 листопада 2007 року за № 1257/14524 (далі - Правила), розрахунки за продані товари та надані послуги можуть здійснюватися готівкою та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) відповідно до законодавства. Разом з товаром споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який засвідчує факт купівлі товару та/або надання послуги.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

При цьому, п. 3.2. Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого наказом ДПА України від 01 грудня 2000 року № 614, встановлено, що товарний чек повинен містити, зокрема: назву господарської одиниці, адресу господарської одиниці, для СГ, що не є платниками ПДВ, - ідентифікаційний код за ЄДРПОУ або ідентифікаційний номер з ДРФО; якщо кількість придбаного товару не дорівнює одиниці виміру - то кількість, вартість придбаного товару, вартість одиниці виміру товару, найменування товару, загальну вартість придбаних товарів у межах чека, порядковий номер чека, дату.

Судом першої інстанції надано оцінку доказам та встановлено, що наданий позивачем товарний чек від 30 липня 2018 року не містить даних, підтверджуючих існування між позивачем та Інтернет-магазином «App-market» будь-яких зобов*язальних правовідносин. Даних про наявність відносин зобов*язального характеру між позивачем та ФОП ОСОБА_2 . матеріали справи також не містять. Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до суду не надав.

Тлумачення ч. 3 ст. 698 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: законодавець встановив пріоритет ЦК України в регулюванні договору роздрібної купівлі-продажу; у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.

У пункті 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу (абзац 2 частини одинадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що позивачем не доведено існування будь-яких зобов`язальних правовідносин між ним, Інтернет-магазином «App-market» та ФОП ОСОБА_2 , суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позову.

Крім того,слід зауважити,що зазначений позивачем веб- сайт інтернет -магазину «Apple -market» -www.app- market .com.ua- в інтернет-мережі не знайдено.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зазначені висновки суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів.

Згідно з п. 3 ч.4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем , щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, апеляційний суд вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 16 вересня 2019 року .

Судді: