Провадження № 2-зз/947/154/19
УХВАЛА

19.09.2019

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю:

Представника позивача Довженко ОСОБА_1

Представника відповідача Шинкаренко Ю.В.

Розглянувши у судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення позову по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна про визнання права власності на Ѕ спільного майна подружжя, визнання недійсним договорів, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справи за позовом ОСОБА_2 про визнання за ним право власності на 1/2 дачного будинку, загальною площею - 200,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та на 1 /2 земельної ділянки, площею - 0,0305 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :34:012:0220, реєстраційний номер об`єкта нерухомості:01; визнання недійсним з моменту укладання договору дарування дачного будинку, загальною площею 200,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 24.10.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Дишлевою Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 223; визнання недійсним з моменту укладання договору дарування земельної ділянки, площею 0,0305 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :34:012:0220, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 24.10.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Дишлевою Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 224; встановлення порядку виконання рішення суду по даній справі, яке після набрання ним законної сили, є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на дачний будинок, загальною площею 200,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0305 га, АДРЕСА_2 розташована за АДРЕСА_3 : АДРЕСА_1 , а також є підставою для державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на 1/2 дачного будинку, загальною площею - 200,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 і на 1/2 земельної ділянки, площею - 0,0305 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16.08.2019 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам реєстраційних дій та будь-яким іншим особам здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації переходу права власності на ім`я будь-яких осіб на дачний будинок загальною площею 200,5 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01 та на земельну ділянку площею 0,0305 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :34:012:0220.

Ухвалою від 27.08.2019 року в ухвалу про забезпечення позову були внесені виправлення відносно точного визначення адреси: АДРЕСА_4 /с НОМЕР_2 ).

Підставою забезпечення позову було той факт, що саме зазначений будинок і земельна ділянка є предметом позову про визнання договору дарування недійсним та зміни державної реєстрації права власності на дані об`єкти нерухомості.

Одночасно із забезпеченням позову судом було застосовано зустрічне забезпечення у вигляді зобов`язання позивача внести протягом 10 днів, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області грошові кошти сумою 1000,00 грн., які були внесені згідно квитанції від 27.08.2019 року ( т.3 а/с 5).

В частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні дачним будинком загальною площею 200,5 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , судом було відмовлено.

13.09.2019 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку із тим, що під час подання заяви про забезпечення позову не було сплачено судовий збір у повному обсязі ( за кожну вимогу про застосування різних видів забезпечення), а крім того ствердження ОСОБА_2 про те, що він не надавав ОСОБА_3 згоди на відчуження спільного майна подружжя не відповідає дійсності та спростовується наявною , нотаріально посвідченою, згодою від 25.11.2016 року.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

П.3 ч.1 ст. 150 ЦПК визначено, що позов може бути забезпечений встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Таким чином під час розгляду питання про забезпечення позову суд не з`ясовує доведеність позовних вимог а лише визначає можливість забезпечення такого позову, що у даному випадку було зроблено.

Заявником помилково визначається необхідність сплати судового збору у заявах про забезпечення позову по кількості видів забезпечення. В даному випадку аналогія із сплатою судового збору при поданні позовної заяви та сплати судового збору за кожну позовну вимогу не може застосовуватися , так як законодавець у п.4 ст.2 Закону України « Про судовий збір» визначив необхідність сплати судового збору при поданні фізичною особою заяви про забезпеченні позову у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не зазначив необхідність сплати за кожну вимогу у даної заяві окремо, на відміну від вимог до подання позовної заяви, що зазначено у ч.6 цього Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 158,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 , про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду від 16.08.2019 року, по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна про визнання права власності на Ѕ спільного майна подружжя, визнання недійсним договорів, скасування державної реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя Луняченко В. О.