У Х В А Л А

"10" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи за позовом Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку та визнання такою, що втратила право користування майном, в порядку спрощеного позовного провадження, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку та визнання такою, що втратила право користування майном.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року відкрито провадження у цій справі, розгляд якої призначено проводити за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, сторонам встановлено процесуальні строки на подання заяв по суті справи.

09 грудня 2019 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій просить розглянути заяву та визнати її обґрунтованою; постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

В обґрунтування заяви посилається на те, що, на її думку, позовна заява не відповідає вимогам цивільного законодавства України, зокрема, заявлена вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку не відповідає встановленим способам захисту прав та інтересів, а саме обґрунтування позовної заяви не містить норм діючого законодавства. Щодо позовної вимоги про визнання відповідача такою, яка втратила право на користування трьохкімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , то позивачем не наведено жодних правових підстав для задоволення такої позовної вимоги, а позовна вимога про виселення відповідача - відсутня. Позивач не висував до відповідача жодних вимог про звільнення квартири та остання не отримувала від позивача таких вимог. Станом на даний час боргу за кредитним договором не існує, крім того, позивач взагалі не звертався із позовами до відповідача щодо стягнення кредитної заборгованості, відповідно судових рішень, які б встановлювали заборгованість за основним зобов`язанням, немає. Відповідачу та її сім`ї взагалі не було відомо про переоформлення на позивача права власності на належну їй квартиру. Відповідач повідомляє про намір скористатися своїм правом та подати зустрічний позов до позивача, в порядку ст. 193 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, матеріали справи, приходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Як убачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: визнати громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування трикімнатною квартирою, загальною площею 112,70 кв.м., жилою площею 56,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .; зняти з реєстраційного обліку громадянку ОСОБА_1 з трикімнатної квартири, загальною площею 112,70 кв. м., жилою площею 56,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, МФО 300023, п/р № НОМЕР_1 , , - витрати по сплаті судового збору.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

При цьому статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

За змістом заяви убачається, що відповідачем не наведено належного обґрунтування наявності обставин, що свідчать про недоцільність розгляду цієї справи у спрощеному позовному провадженні, так само як і не наведено обставин, які слід було б з`ясувати у загальному позовному провадженні, а тому, в розрізі заявлених позовних вимог, у суду відсутні підстави для розгляду вказаної цивільної справи у порядку загального позовного провадження.

Таким чином, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Як раніше роз`яснювалося судом в ухвалі суду про відкриття провадження від 24 жовтня 2019 року, свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору учасники справи викладають письмово виключно у заявах по суті справи, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Щодо наміру відповідача подати зустрічний позов, то порядок та строки його подачі визначені ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 19, 260, 274, 279, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи за позовом Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку та визнання такою, що втратила право користування майном, в порядку спрощеного позовного провадження - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: