ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/130/19Головуючий по 1 інстанції Чубай В.В.
Категорія: 310020000 Доповідач в апеляційній інстанцї Єльцов В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Єльцова В.О.

суддів Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Юлії Вікторівни на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року (повний текст рішення складено 01 квітня 2019 року) у складі судді Чубай В.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, мотивуючи позов тим, що рішенням суду з відповідача з 29.01.2014 року стягуються аліменти на їхню неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Підставами для збільшення розміру аліментів ОСОБА_2 вказує зростання законодавчо визначеного розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, підвищення вартості життя, невідповідність розміру стягнутих аліментів мінімальному розміру аліментів, що встановлений законом.

Посилаючись на такі обставини, а також на те, що відповідач рішення суду не виконує, має заборгованість за аліментами, а визначений судом розмір аліментів наразі є занадто низьким і не відповідає потребам дитини, позивачка просила суд збільшити розмір аліментів з 500 грн. до 3000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на дитину - ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Відкликано виконавчий лист Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2014 року у справі №2/712/896/14, виданий на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2014 року у справі №712/1263/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Представник ОСОБА_1 адвокат Руденко Ю.В. подала апеляційну скаргу на вказане рішення, посилаючись на необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на даний час у відповідача є нова родина. На його утриманні перебуває дружина - ОСОБА_5 , донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та двоє непрацездатних батьків.

Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн.

Просить рішення змінити, встановити розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно.

29 травня 2019 року надійшов відзив від ОСОБА_2 . Однак до відзиву не додано докази про направлення його примірників іншим учасникам справи, а тому не береться до уваги апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

Відповідно до Свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 21.06.2018 року, у зв`язку з чим дружина змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 15).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2014 року ухвалено стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги частково та збільшуючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що ані позовна заява, ані додатні до неї документи не доводять обґрунтованості стягнення аліментів в розмірі 3000 грн., як того просить позивач, зокрема не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності аліментів у вказаному розмірі. Крім того, відповідач має на утриманні малолітню дочку від іншого шлюбу, яка потребує домашнього догляду, у зв`язку з чим його теперішня дружина не може влаштуватися на постійну роботу та перебуває на обліку в Черкаському МЦЗ як безробітня, окрім того на його утриманні також перебувають непрацездатні батьки - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який є інвалідом другої групи.

Однак повністю погодитись з визначеним судом 1 інстанції розміром аліментів у твердій грошовій сумі не можна.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із копії паспорту (а.с. 41) вбачається, що 20 грудня 2013 року, відповідно до штампу відділу ДРЦС по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, відповідач одружився з ОСОБА_11 , актовий запис №1892, від даного шлюбу у них є дитина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 42). Дружина відповідача перебуває в Черкаському МЦЗ на обліку як безробітна з 07 лютого 2018 року (а.с. 46), відповідач має на утриманні непрацездатних батьків - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.44), на даний час не має постійної роботи, має нерегулярний, мінливий дохід.

Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, що призвело до неправильного визначення розміру аліментів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що за наявності у справі доказів про наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини, враховуючи його матеріальне становище, відповідач не в змозі сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень і такий розмір аліментів необхідно зменшити до 1500 гривень щомісячно.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині суми збільшення розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 376, 381-384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Юлії Вікторівни задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року змінити в частині визначення збільшеного розміру аліментів.

Збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий

Судді