Справа №442/4929/19
Провадження №2-о/442/103/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт належності йому військового білету серія НК № 4131070 від 16 жовтня 1978 року та диплому про освіту серія НОМЕР_1 від 24 липня 1978 року, реєстраційний номер 571, де вказано його ім`я як « ОСОБА_2 ».

На підтвердження своїх вимог покликається на те, що він в червні 2019 року звернувся до Дрогобицького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян з попереднім розглядом документів та консультацією щодо оформлення права на пенсійне забезпечення. Проте в результаті перевірки документів були виявлені розбіжності, а саме: в військовому білеті серія НК № 4131070 від 16 жовтня 1978 року та дипломі про освіту серія НОМЕР_1 від 24 липня 1978 року, реєстраційний номер 571, виданому на ім`я « ОСОБА_2 », не відповідає його паспортним даним, де його ім`я записано « ОСОБА_3 ». У всіх інших документах ім`я відповідає дійсному « ОСОБА_3 ». Він не може в інший, передбачений законом спосіб встановити ідентичність свого імені у вказаному дипломі. Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа має для нього юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки - право на включення до трудового стажу періодів роботи, записи про які є в трудовій книжці, що вплине на розмір пенсії за віком та на реалізацію права на пенсійне забезпечення, а тому звертається до суду з даною заявою.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився. Від його представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відтак, суд визнав неявку представника третьої особи не поважною та продовжив розгляд за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області від 22.02.1996 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лисятичі Стрийського району, Львівської області; його ім`я записано як « ОСОБА_3 » українською мовою (стор.1) та « ОСОБА_5 » - російською (стор.2).

З оглянутої копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрував шлюб, актовий запис №172, ім`я зазначено як « ОСОБА_3 ».

Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 13.06.2019 року, видана Дрогобицькою ОДПІ у Львівській області на ім`я заявника « ОСОБА_1 ».

Як вбачається з копії диплому про освіту серія НОМЕР_1 від 24 липня 1978 року, реєстраційний номер 571, виданого Професійно-технічним училищем №30 м.Стебник, Львівської області, записи здійснені в ньому продубльовані на українській та російській мовах, ім`я заявника записано як « ОСОБА_2 » українською мовою (стор.1) та «Зиновий» - російською (стор.2), тобто в написанні імені при перекладі на російську мову допущено орфографічні помилки.

З оглянутої копії трудової книжки від 05.09.1978 року, вбачається, що дані заявника записані як « ОСОБА_6 , 1960 р.н.» російською мовою (стор.1) та « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » - українською мовою, вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_4 від 25.09.1999 (стор.1).

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено належність дипломк про освіту заявнику, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями вищезазначених документів.

Як вбачається з викладеного, встановлення вказаного факту породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки встановлення факту належності вищевказаних документів дає змогу останньому здійснити оформлення пенсії.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік фактів, які можуть встановлюватись судом, зокрема і встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення юридичного факту, а саме належності ОСОБА_6 диплому про освіту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Однак, згідно ч.3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Відтак, заява ОСОБА_6 в частині встановлення належності йому вайськового білету не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Стебницьким МВМ Дрогобицького МРВ УМВС України у Львівській області від 22.02.1996 року) задоволити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Стебницьким МВМ Дрогобицького МРВ УМВС України у Львівській області від 22.02.1996 року) диплому про освіту серії НОМЕР_1 від 24 липня 1978 року, реєстраційний номер 571, виданого Професійно-технічним училищем №30 м.Стебник, Львівської області, де ім`я заявника записано як « ОСОБА_2 ».

В іншій частині заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.