Судді Одеського апеляційного суду Кравця Ю.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого підрозділу «Одеська дорожня автобаза» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Висловлюю свою окрему думку у вказаній цивільній справі, у зв`язку з таким:
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поновлення на роботі до Виробничого підрозділу «Одеська дорожня автобаза» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Лічмана Л.Г. провадження у справі відкрито.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2019 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24.07.2019 року, за апеляційною скаргою позивача, ухвалу районного суду скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скасовуючи ухвалу про закриття провадження апеляційний суд вважав, що справа за позовом ОСОБА_1 до Виробничого підрозділу «Одеська дорожня автобаза» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також що закриття провадження у справі порушує право позивача на доступ до правосуддя.
Не погоджуюсь з такими висновком апеляційного суду, а тому висловлюю свою окрему думку яка полягає в наступному.
Відповідно до статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
З вказаної процесуальної норми вбачається, що судом не можуть розглядати справи за позовами до не фізичної, або не юридичної особи, як то до тварин, які є джерелом підвищеної небезпеки, що завдали майнової шкоди, оскільки вони не є фізичними особами, до бригади поїзду ПАТ «Укрзалізниця», бо вона не є юридичною особою.
Як встановлено судами, Виробничий підрозділ «Одеська дорожня автобаза» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не є, а ні фізичною, а ні юридичною особою, а також державою.
Отже, слід дійти висновку, що Виробничий підрозділ «Одеська дорожня автобаза» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не може бути стороною у цивільному процесі, у тому числі й відповідачем, а тому позов пред`явлений до вказаної філії не може розглядатися в цивільному судочинстві не дивлячись на те, що стосується трудових прав позивача.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2019 року, ґрунтується на законі.
Також не погоджуюсь із висновком апеляційного суду, що закриваючи провадження у справі суд першої інстанції порушив право позивача на доступ до правосуддя з огляду на таке.
Як встановлено апеляційним судом, позивач після закриття провадження у справі, скориставшись висновками суду першої інстанції, що містяться в оскаржуваній ухвалі, звернувся з позовом до відповідача юридичної особи, та справа щодо захисту його трудових прав вже розглядається судом по суті.
Таким чином судом першої інтонації, не порушено право на доступ до суду, а навпаки зекономлено процесуальний час та вирішено питання щодо скорішого пред`явлення позову до особи, що може бути відповідачем у справі та у разі необхідності поновити порушене право.
Натомість, апеляційний суд, скасовуючи правильну по суті ухвалу суду, та направляючи справу за позовом до особи, яка не може бути відповідачем, вдався до правового пуризму та порушив принцип правової визначеності, адже склалася обставина, коли в проваджені суду перебуває справа одного й того позивача з приводу того ж предмету спору до різних осіб.
Вважаю необхідним звернути увагу на те, що позивач у судовому засідання користувалась правовою допомогою адвоката Бардук В.І., а тому саме він мав забезпечити подачу позову до належної особи.
На підставі викладеного вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягала задоволенню, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2019 року необхідно залишити без змін.
Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець