Постанова

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 522/11281/15-ц

провадження № 61-26221св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - Одеська міська рада,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Басарі», ОСОБА_1 ,

третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Несвітайло Ігор Іванович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Басарі» та ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2017 року в складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Плавич Н. Д.,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року позивач Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Басарі» (далі - ТОВ «Басарі»), ОСОБА_1 , в якому просив визнати недійсним укладений між ТОВ «Басарі» та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу 1/10000 частки нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , посвідчений 17 лютого 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайлом І. І., зареєстрований в реєстрі за №83; встановити, що рішення є підставою для скасування запису державного реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/10000 частку нежитлового приміщення АДРЕСА_4.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що будівництво паркінгу здійснено самочинно на земельній ділянці, розташованій за адресою будинку АДРЕСА_4, що не була відведена для цієї мети. Одеська міська рада звернулась в порядку господарського судочинства до Фірми «Київ» у вигляді ТОВ (Лтд), ТОВ «Фирма Київ», ТОВ «Басарі» з позовом про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування виданих державним реєстратором Одеського міського управління юстиції в Одеській області 4 вересня 2014 року ТОВ «Басарі» свідоцтв про право власності на об`єкт нерухомого майна як то виробничі та невиробничі будівлі підземного паркінгу, розташовані в будинку АДРЕСА_4, визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою господарського суду Одеської області від 12 лютого 2015 року (у справі №916/457/15-г) в порядку забезпечення позову накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме на нежитлове приміщення (гаражне приміщення), розташоване у місті АДРЕСА_4 , та нежитлове приміщення (гаражне приміщення), розташоване у АДРЕСА_4 приміщення 201. Всупереч накладеного арешту, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17 лютого 2015 року, ТОВ «Басарі» продало 1/10000 частку приміщення №АДРЕСА_4 ОСОБА_1 ТОВ «Басарі» не мало право розпоряджатися спірним майном в силу наявності ухвали про забезпечення позову на момент відчуження частки приміщення ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень судівпершої та апеляційної інстанцій

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23 березня 2016 року в позові відмовлено за безпідставністю вимог.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив із того, що права та інтереси Одеської міської ради, як титульного власника спірної земельної ділянки, підлягають захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову за умови, що Одеська міська рада вважає спірне майно належним їй в силу побудови на земельній ділянці, яка не була передана у власність Фірми «Київ» у вигляді ТОВ (Лтд). Зазначивши, що обраний спосіб захисту порушеного права шляхом визнання договору купівлі-продажу недійсним не призведе до поновлення порушеного права та реального захисту.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено.

Визнано недійсним укладений між ТОВ «Басарі та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайлом І. І. 17 лютого 2015 року, зареєстрований в реєстрі за №83 договір купівлі-продажу 1/10000 частки нежитлового приміщення (гаражного приміщення), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 2 535,3 кв.м.

Рішення суду є підставою для скасування запису державного реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/10000 частку нежитлового приміщення (гаражного приміщення), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 2535,3 кв.м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, виходив із того, що спірний договір купівлі-продажу приміщення підлягає визнанню недійсним на підставі частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України за позовом уповноваженого власника земельної ділянки як заінтересованої особи відповідно до положень частини 3 статті 215 ЦК України.

На час ухвалення судом першої інстанції рішення вже набрало законної сили рішення в господарській справі №916/457/15-г, в якій ухвалою суду від 12 лютого 2015 року в порядку вжиття заходів забезпечення позову було накладено арешт на приміщення АДРЕСА_4 . Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19 січня 2016 року в справі №916/457/15-г було визнано незаконними та скасовано видані Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції 04 вересня 2014 року свідоцтва про право власності ТОВ «Басарі» на нерухоме майно - нежитлові приміщення (гаражні приміщення), розташовані у АДРЕСА_4, АДРЕСА_8 . Таким чином, ТОВ «Басарі» не є власником, зокрема, приміщення АДРЕСА_4, частка якого була предметом спірного договору купівлі-продажу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 рокуТОВ «Басарі» та ОСОБА_1 звернулись з касаційними скаргами до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в яких, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подала касаційні скарги

У своїй касаційній скарзі ТОВ «Басарі» вказує, що апеляційний суд не правильно застосував норми матеріального права, а саме частини третьої статті 215 ЦК України, позивач не є заінтересованою особою у цій справі. Рішенням господарського суду було скасовано заходи забезпечення позову, спірна частина нежитлової будівлі була продана з дотриманням вимог закону, права позивача цим правочином не порушені, атому його позов є безпідставним.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що апеляційний суд, всупереч частини третьої статті 213 ЦПК України, ухвалюючи рішення, неповно та не всебічно з`ясував обставини справи. Суд не врахував та не надав оцінки тому, що постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19 січня 2016 року в справі №916/457/15-г відмовлено Одеській міській раді у визнанні за нею права власності в цілому на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , а тому скасування його права власності на 1/1000 частину вказаного нежитлового приміщення не впливає на права та інтереси позивача і не призведе до відновлення його прав.

Також суд дійшов помилкового висновку про те, що рішення суду є підставою для скасування запису державного реєстратора про реєстрацію за ним права власності на 1/1000 частку спірного нежитлового приміщення, оскільки на момент ухвалення рішення судом такої реєстрації вже не існувало.

Відзив/заперечення на касаційні скарги не надходили

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Басарі», витребувано справу із суду першої інстанції. Ухвалою цього ж суду від 23 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

На виконання вимог підпункту 4 першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року 12 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Судами встановлено, що ухвалою господарського суду Одеської області від 4 лютого 2015 року порушено провадження в справі №916/457/15-г за позовом Одеської міської ради до Фірми «Київ» у вигляді ТОВ (Лтд), ТОВ «Фирма Київ», ТОВ «Басарі» про визнання дій протиправними, незнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності (т.1 а.с.47).

Ухвалою цього ж суду від 12 лютого 2015 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 7 квітня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 22 вересня 2015 року, в справі №916/457/15-г в порядку забезпечення позову накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (гаражне приміщення), розташоване на площі АДРЕСА_4 ; накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (гаражне приміщення), розташоване на площі АДРЕСА_8 . Ухвала набрала чинності в моменту її винесення, тобто з 12 лютого 2015 року та підлягала негайному виконанню (т.1 а.с.8-11).

Зазначена ухвала суду про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна була звернута до примусового виконання поданням 16 лютого 2015 року Одеською міською радою заяви до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Постановою державного виконавця від 18 лютого 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (не зазначено боржника, його код ЄДРПОУ та адреса) (т.1 а.с.174).

17 лютого 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Басарі» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 1/10000 частки спірного нежитлового приміщення. Договір посвідчено 17 лютого 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайлом І. І., зареєстровано в реєстрі за №83 (а.с.64-65).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13 травня 2015 року в справі №916/457/15-г виправлено помилку в ухвалі суду від 12 лютого 2015 року та зазначено боржником ТОВ «Басарі» , адресу (65023, місто Одеса, вулиця Констанді, 65) (т.1 а.с.175-176, 177-178).

Державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження внесено 20 травня 2015 року інформацію на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 12 лютого 2015 року в справі №916/456/15-г, ухвали господарського суду Одеської області від 13 травня 2015 року в справі №916/456/15-г про обтяження у вигляді арешту нерухомого майна - нежитлового приміщення (гаражне приміщення), належного ТОВ «Басарі», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.179-180).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19 січня 2016 року за результатами розгляду апеляційної скарги Одеської міської ради на рішення господарського суду Одеської області від 18 серпня 2015 року, зокрема, визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно №26418217 від 4 вересня 2014 року, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області, згідно з яким ТОВ «Басарі» є власником нежитлового приміщення (гаражного приміщення) загальною площею 2535,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ; визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно №26417340 від 04 вересня 2014 року, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області, згідно з яким ТОВ «Басарі» є власником нежитлового приміщення (гаражного приміщення) загальною площею 2462,7 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 (т.1 а.с.132-134, 135-158, 159-160).

Зазначена постанова Одеського апеляційного господарського суду обґрунтована тим, що комплексна реконструкція Грецької площі у м. Одесі (перший пусковий комплекс), будівництво підземного трьохрівневого паркінгу у південному крилі площі АДРЕСА_4 здійснено Фірмою «Київ» у вигляді ТОВ (Лтд) без належного оформленого права власності чи права користування земельною ділянкою, тобто є самочинним будівництвом, як наслідок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не набули право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, безпідставно зареєстрували за собою право власності на це майно на підставі протиправно зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 28 лютого 2014 року за №ОДІ3 декларації про готовність об`єкта до експлуатації, реєстрація якої скасована в судовому порядку, та, не будучи його власниками, незаконно внесли ці об`єкти нерухомого майна до статутного фонду ТОВ «Басарі» за актами приймання-передачі №1 від 01 липня 2014 року та №2 від 1 серпня 2014 року, які є нікчемними відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України; зазначені свідоцтва про право власності ТОВ «Басарі» на нерухоме майно порушують права і охоронювані законом інтереси Одеської міської ради як уповноваженого власника земельної ділянки територіальної громади міста Одеси, на якій здійснено самочинне будівництво спірних об`єктів нерухомого майна (т.1 а.с.135-158).

Відповідно до положень частини 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Апеляційний суд, встановивши, що предметом спірного договору купівлі-продажу є 1/10000 частка нежитлового приміщення АДРЕСА_4 (на земельній ділянці, яка належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Одеса в особі Одеської міської ради), дійшов правильного висновку про те, що оскільки приміщення є самочинним будівництвом, Одеська міська рада, як уповноважений власник земельної ділянки, на якій знаходиться самочинно збудований об`єкт, вправі у сенсі положень частини 3 статті 215 ЦК України оспорити правочин як заінтересована особа, при цьому не будучи стороною спірного правочину.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що спірний договір купівлі-продажу приміщення підлягає визнанню недійсним на підставі частини 1 статті 203 , частини 1 статті 215 ЦК України за позовом уповноваженого власника земельної ділянки як заінтересованої особи відповідно до положень частини 3 статті 215 ЦК України.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду вад 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц (провадження № 14-149цс18) зроблено висновок, що: «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження суд установлює в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). За таких обставин місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, з`ясувавши, що спірні договори ОСОБА_4 уклав з порушенням закону, оскільки об`єктами, відчуженими за цими договорами, було забезпечено позов ОСОБА_5 в іншій справі (№ 752/3612/13-ц), дійшов обґрунтованих висновків про визнання спірних договорів недійсними за позовом позивачки як заінтересованої особи права та законні інтереси якої порушено вчиненням оспорюваних правочинів, і скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, здійсненої на підставі їх укладення, як похідної вимоги позивачки, що є правовим наслідком недодержання сторонами під час вчинення правочину вимог закону, адже недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України). Посилання заявника на те, що на момент укладення спірних договорів ухвала судді про забезпечення позову ще не перебувала на виконанні органів державної виконавчої та реєстраційної служб, не має правового значення, оскільки за змістом статті 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження не зупиняє виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи».

Судами встановлено, що оспорюваний договір купівлі-продажу 1/10000 частки спірного нежитлового приміщення укладено між ТОВ «Басарі» та ОСОБА_1 17 лютого 2015 року під час дії обтяження - арешту, накладеного на це нерухоме майно ухвалою господарського суду Одеської області від 12 лютого 2015 року в справі №916/457/15-г, що набрала чинності 12 лютого 2015 року та підлягала негайному виконанню.

Оскільки оспорюваний правочин (договір купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення) укладено під час дії обтяження, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про його недійсність з підстав недодержання сторонами під час вчинення правочину вимог закону (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Доводи касаційних скарг про те, що Одеська міська рада не мала права на звернення з позовом, оскільки її права чи інтереси не порушуються оспорюваним договором, спростовуються наведеними вище обставинами і зробленими відповідно до них висновками судів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, його належить залишити без змін, а касаційні скарги без задоволення.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Басарі» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель