Справа № 487/4854/19
Провадження № 2/487/1922/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді: Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання: Дорош В.В. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати зареєстрований між ними шлюб та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем від шлюбу мають малолітню дитину. Останні 4 місяці вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, дитина проживає з позивачем. Примирення між ними не можливо. Відповідач у часті у вихованні дитини не приймає, дитина перебуває на утриманні позивача. Тому вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позивач в підготовче засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, подружні стосунки припинили з березня 2019 року.

Відповідач в підготовче засідання надав заяву, в якій зазначив про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Подружні стосунки припинені з березня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2012 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №332.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, мешкають окремо з березня 2019 року.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу наведених норм вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою, а отже знаходиться на її утриманні.

За такого, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивача на утримання дитини.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову 24.06.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, визначений судом розмір аліментів, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, є таким, що належним чином задовольняє звичайні потреби дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 належить задовольнити.

Розподіляючи судові витрати, суд доходить висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати з оплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 768,40 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 4, 7, 12, 89, 141, 211, 223, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 113, 137, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 липня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис №332 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 24.06.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06.09.2019 р.

Суддя: З.М. Сухаревич