12.08.2019 Єдиний унікальний номер 205/3477/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 рокум. ДніпроСправа № 205/3477/15-ц
2/205/790/19

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» про стягнення суми збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.05.2015р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить суд стягнути з неї на його користь грошові кошти у розмірі 38 322,47 грн. у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 18.09.2009р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу автомобіля Деу Ланос, 2008р року випуску, р/н НОМЕР_1 , який був придбаний ОСОБА_1 в кредит в ПАТ «МетаБанк». За умовами договору купівлі-продажу ОСОБА_2 отримала в користування вказаний автомобіль та повинна була сплачувати щомісячно обов`язкові платежі за кредитом, наданим ОСОБА_1 До грудня 2012 року ОСОБА_2 сплачувала платежі за кредитним договором, проте після перестала їх сплачувати, внаслідок чого рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 38 322,47 грн.

ОСОБА_2 04.08.2015р. звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , у якому, посилаючись на те, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу автомобіля Део Ланос, 2008р року випуску, р/н НОМЕР_1 , є нікчемним, а також на положення ст.1212 ЦК України, просить суд стягнути з ОСОБА_1 раніше сплачені нею 39 009,05 грн.

Представником ОСОБА_1 , - ОСОБА_4 надано суду відзив на зустрічний позов, у якому він посилаючись на те, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу у судовому порядку недійсним не визнавався, а також на відсутність передбачених ст.1212 ЦК України обставин для стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів, просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2017р. вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Остапенко Н.Г.

Кльоцкін Г.Г. у судове засідання не з`явився, проте його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнала, вимоги зустрічного позову просила задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2014р. стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованість по тілу кредиту у розмірі 35 496 грн. 26 коп., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 2 237 грн. 22 коп., заборгованість по сплаті комісії в сумі 175 грн., пеню у розмірі 423 грн. 99 коп., а всього 38 322 грн. 47 коп. (а.с.11-12).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним рішенням, зокрема, встановлено, що 26.06.2008р. між Акціонерним банком «Металург» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 04А, згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 71 262 грн. зі сплатою відсотків строком до 26.06.2015р. на придбання автомобіля Деу Ланос вартістю 66 600,00 грн.

Крім того, для забезпечення зобов`язань 26.06.2008р. між банком та ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 002, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору.

26.06.2008р. між банком та ОСОБА_1 укладено договір застави № 001, предметом якого став легковий автомобіль марки Daewoo Lanos TF69Y, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_1 (а.с.42-46).

18.09.2009р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено письмовий договір купівлі-продажу вказаного Автомобіля відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла у власність автомобіль марки Деу Ланос, 2008 року випуску, та зобов`язалась оплатити вартість автомобіля в сумі 65 067,00 грн. ВОТ «Метабанк», а ОСОБА_1 зобов`язався після виплати ОСОБА_2 кредиту зняти Автомобіль з реєстраційного обліку (а.с.4).

Відповідно до довіреності, посвідченої державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної контори 18.09.2009р., ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_7 бути його представником в органах ДАІ, державних, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності, з питань, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом Автомобіля. Для чого надав їм право користуватися (експлуатувати), вищевказаним автомобілем, подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, проходити державний технічний огляд автомобіля, визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля, сплачувати необхідні платежі, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю (а.с.5).

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 посилається на те, що вона спочатку виконувала умови вказаного договору та сплачувала кредит, проте з грудня 2012 року свої зобов`язання перестала виконувати, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку вищевказаним рішенням суду солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_5

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою про погашення стягнутої з нього заборгованості, проте остання відмовилась її сплачувати та повідомила, що вказаний автомобіль було викрадено.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2013р. у справі № 437/5825/12, зокрема, встановлено осіб, які здійснили крадіжку автомобіля Daewoo Lanos TF69Y, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_1 , та стягнуто матеріальну та моральну шкоду на користь ОСОБА_2 у розмірі 35 000,00 грн. та 5 000,00 грн. відповідно (а.с.6-10).

ОСОБА_2 звертаючись до суду з зустрічним позовом посилається на нікчемність укладеного договору, оскільки ОСОБА_1 не мав права продавати заставний автомобіль та право власності на нього ОСОБА_2 належним чином не зареєструвала.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, Оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держпродспоживслужбі бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (додатки 2 і 5).

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що між сторонами фактично було здійснено угоду купівлі-продажу автомобіля та ОСОБА_2 не виконала свої зобов`язання щодо сплати його вартості у повному обсязі, оскільки всупереч вищевказаного право власності ОСОБА_2 на автомобіль належним чином не було зареєстроване.

Відповідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Суд також не буре до уваги посилання ОСОБА_2 на те, що укладений між сторонами правочин спрямований на набуття нею в подальшому права власності на автомобіль марки Daewoo Lanos TF69Y, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_1 є нікчемним, як на підставу для стягнення з ОСОБА_1 сплачених нею на користь банку 39 009,05 грн., оскільки недійсність такого правочину законом не встановлена, а доказів визнання його недійсним суду не надано.

Окрім того, суд також не бере до уваги посилання ОСОБА_2 на ст.1212 ЦК України відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно, як на підставу для стягнення з ОСОБА_1 сплачених нею 39 009,05 грн., оскільки такі кошти були сплачені на рахунок банку а не ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог первісного та зустрічного позовів.

За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268 ЦПК України, ст.203, 215, 229, 230, 387, 388 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» про стягнення грошових коштів у сумі 38 322,47 грн. у відшкодування матеріальної шкоди-відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 39 009,05 грн.-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 серпня 2019 року.

СуддяН.Г. Остапенко