ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1915/4921/2012Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/899/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря Чукля Д.І.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року (головуючий суддя Ромазан В.В., повний текст рішення складено 26 липня 2019 року) у цивільній справі № 1915/4921/2012 за скаргою ОСОБА_2 , зацікавлені особи відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, АТ "Універсал Банк" про визнання необгрунтованим та неналежним висновок про вартість майна,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою про визнання необгрунтованим та неналежним висновок про вартість майна, - нежитлового приміщення магазину № 37 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснений приватним підприємством «Експертоцінка» станом на 01.03.2017 року, а також просив скасувати його.

Заявлені вимоги мотивує тим, що спірний висновок про вартість нерухомого майна на його думку є свідомо заниженим, оскільки у 2016 році було здійснено оцінку цього ж майна нежитлового приміщення магазину №37 на суму 2816970 гривень, а тому різниця вартості оцінок проведених 22.03.2016 року та 01.03.2017 року одного і того ж приміщення в межах одного календарного року становить 840340 гривень, що суперечить, на думку скаржника, дійсним цінам на ринку нерухомості.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою його вимоги задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що оцінка майна, яка проведена 01.03.2017р. є суттєво заниженою, тому не має достатніх підстав вважати даний висновок належним.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника заявника, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області звернувся ПАТ «Універсалбанк» із заявою про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, відповідно до якої просив виконати виконавчий лист, що видав Тернопільський міськрайонний суд про примусове стягнення у користь ПАТ «Універсалбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5773010,64 грн. та 3219 грн. судового збору із ОСОБА_2

04 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Побер І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52519668 на виконання виконавчого листа №1915/4921/2012, виданого 12.02.2013 року Тернопільським міськрайонним судом для примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2012 року, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» за кредитним договором за №BLK1857 від 29.02 2008 року в розмірі 4 102 726 грн. 34 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення магазину № 37 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 " та реалізувати предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закону України «Про виконавче провадження» з дотриманням Закону України «Про іпотеку», а також стягнуто солідарно з приватного підприємства «Ексклюзив-Трейд» в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 3 326 грн. 30 коп. судового збору.

22 лютого 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Банахом В.Д. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на нежитлове приміщення магазину № 37 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 271,9 кв.м..

24 лютого 2017 року начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Муликом П.І. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ПП «Експертоцінка», який має сертифікат, виданий 29.12.2016 р. Фондом держмайна України за №1055/16 (строк дії: 29.12.2019 року) та зобов`язано визначити ринкову вартість арештованого майна згідно постанови про опис майна боржника від 22.02.2017 року. Зазначену постанову направлено на адресу стягувача та боржника, що підтверджено копією листа від 31.03.2017 року №702.

Згідно із висновком про вартість майна, складеного Приватним підприємством «Експертоцінка», станом на 24.02.2017 року, ринкова вартість майна боржника, а саме: нежитлового приміщення магазину № 37, загальною площею 271,9 кв.м. (на плані літера «А»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 складає з врахуванням заокруглень та без врахування податку на додану вартість 1976630 грн. Оцінку об`єкту проведено порівняльним підходом, суть якого базується на аналізі даних про фактичні продажі аналогічних об`єктів оцінки з врахуванням поправочних коефіцієнтів в залежності від розташування об`єкту оцінки, використання конструктивних елементів та введення в експлуатацію; дохідним підходом, при застосуванні якого приведені до поточної вартості очікувані доходи від здачі в оренду оцінювального об`єкту.

На підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2018 року, Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного Інституту судових експертиз, проведено судову оціночно-будівельну експертизу нежилого приміщення магазину № 37 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ".

Як слідує із висновку експерта від 06.11.2018 р. за №424/18-22, складеного за результатами проведеної оціночно-будівельної експертизи, при підрахунку вартості майна нежитлового приміщення магазину № 37 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, ринкова вартість будівлі загальною площею 360,8 м.кв. по АДРЕСА_1 , станом на 24 лютого 2017 року могла становити 3011122 грн. Ринкова вартість на день дослідження зазначеного приміщення буде становити 3481246 грн. Ринкова вартість зазначеного приміщення визначалась експертом із усієї його площі об`єкту нерухомого майна, тобто - 360,8 м.кв..

В процесі виконавчого провадження ВП №52519668, згідно протоколу електронних торгів № 262047 від 09.06.2017 р. розміщеному на офіційному сайті ДП «СЕТАМ» відбулась реалізація арештованого майна нежилого приміщення магазину № 37 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 1976 630,00 грн..

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того. що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором; звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності; правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсними правочинів; заявником ОСОБА_2 у поданій ним скарзі не заявлялись вимоги про визнання рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця неправомірними при визначенні ним вартості зазначеного нерухомого на підставі спірного висновку майна, а також про зобов`язання усунути порушення (поновити порушене право заявника), а лише про визнання такого висновку необґрунтованим та неналежним та про його скасування.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Вищезазначено, що ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою про визнання необгрунтованим та неналежним висновок про вартість майна, із скаргою на рішення, дії, чи бездіяльність державного виконавця Цьомик Б.М. не звертався.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав визначені Законом № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із частиною 4 статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюється відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 31 Закону №2658-ІІІ передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другої якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за не достовірність чи не об`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч.1 ст.12 закону №2658-ІІІ).

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором, не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсними правочинів.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17.

За змістом частин першої третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання. За приписами частин п`ятої цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З врахуванням зазначених норм права та встановлених обставин у справі, що заявником скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, як це передбачено ст. 447 ЦПК України, не подавалась, а подана скарга про визнання необгрунтованим та неналежним висновок про вартість майна, що не передбачено даним законом та такий висновок про вартість не створює жодних правових наслідків, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заявлених вимог.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що згідно висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ № 424/18-22 від 06.11.2018р. ринкова вартість будівлі по АДРЕСА_1 , станом на 24 лютого 2017р., могла становити 3011122,00 грн., що є суттєво меншою за суму 1 976 630,00 грн., колегія суддів до уваги не приймає, оскільки встановлено, що при підрахунку вартості майна у висновку від 06.11.2018 р. до уваги бралася площа будівлі площею 360,8 м 2, однак експертом не було враховано, що попередня площа магазину становила 271,9 м. кв. та різниця у розмірі площі в 88,90 м.кв не була введена в експлуатацію.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду є законною, обгрунтованою, підстав для її скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий : Ходоровський М.В.

Судді : Бершадська Г.В.

Гірський Б.О.