Справа № 201/1024/19
Провадження № 2/201/1598/2019
УХВАЛА

11 лютого 2019 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська ОСОБА_1, ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконним діями оперативно-розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська відшкодування шкоди, завданої незаконним діями оперативно-розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду, яку згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2019 року було передано судді Федоріщеву С.С.

04 лютого 2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки позивачем при подачі заяви до суду не було дотримано вимог ст.175, 177 ЦПК України.

11 лютого 2019 року позивачем було подано заяву, в якій останній не погоджується із застосуванням судом законодавства та заявляє відвід судді Федоріщеву С.С., оскільки вважає, що суддя Федоріщев С.С. не може виконати вимогу закону про обєктивність і повне дослідження обставин справи.

Ознайомившись з матеріалами даної справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід з наступних підстав.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачені підстави, в тому числі, й для самовідводу, а статтями 40-41 ЦПК України визначений порядок вирішення заявленого самовідводу і наслідки його задоволення.

Враховуючи вищевикладене з метою усунення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та необєктивності, суд проходить до висновку про можливість заявлення самовідводу у цивільній справі №201/1024/19 за позовом ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконним діями оперативно-розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду.

Під час прийняття рішення про самовідвід по вищевказаній цивільній справі, також прийняті до уваги положення ст. 3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Крім того, при винесенні цієї ухвали враховано, що відповідно до положень Кодексу суддівської етики та п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Європейського статуту судді, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, ст. ст. 36-41, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заявити по цивільній справі №201/1024/19 за позовом ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконним діями оперативно-розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду - самовідвід.

Цивільну справу №201/1024/19 передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Федоріщев