Справа № 266/6078/18
Провадження № 2/266/187/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г. за участі секретаря Воропаєвої О.Є., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради про розподіл спільного сумісного майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із майна, визнання права власності та припинення права власності на майно з тих підстав, що вона та відповідач після смерті матері отримали у спадок житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних частках по Ѕ частки кожний. Цей будинок житловою площею 70,2 кв.м, загальною площею 88,9 кв.м складається з житлового будинку літ. А-1 який складається із житлової кімнати №6 площею 11,0 кв.м., житлової кімнати №7 площею 12,5 кв.м., житлової кімнати №8 площею 21,3 кв.м., житлової кімнати №6 площею 17,5 кв.м., житлової прибудови літ. А1-1 яка складається з коридору №1 площею 3,6 кв.м., кухні-котельної №2 площею 8,5 кв.м., санвузлу №3 площею 5,5 кв.м., комори №4 площею 1,1 кв.м., житлової кімнати №5 площею 7,9 кв.м., вбиральні літ. Б-1, сараю літ. -В-1, погребу літ. В/п, огорожі - №1-3, замощення І. Однак добровільно розподілити житловий будинок відповідач не згодна, тому вона звернулась до суду із цим позовом. Просила визнати за нею право власності та виділити в натурі квартиру співвласника №2, що складається з санвузлу площею 5,5 кв.м., кухні-котельної площею 1,02 кв.м., комори площею 1,1 кв.м., житлової кімнати площею 7,9 кв.м., житлової кімнати площею 11,0 кв.м., житлової кімнати площею 12,5 кв.м., що складає 44/100 частки житлового будинку, крім того сарай літ. В-1, Ѕ частки огорожі №1-3, Ѕ частки замощення 1, а всього 46/100 часток житлового будинку. Визнати за відповідачем право власності та виділити в натурі квартиру співвласника №1, що складається з коридору площею 3,6 кв.м, кухні-котельні площею 7,48 кв.м., житлової кімнати площею 21,3 кв.м., житлової кімнати площею 17,5 кв.м., крім того погріб літ. В/п, ганок літ. А2, Ѕ частки огорожі №1-3, Ѕ частки замощення 1, а всього 54/100 часток житлового будинку. Різницю в 9791,00 грн. стягнути на її користь, судові витрати покласти на відповідача. Як на підставу такого варіанту розподілу надала висновок експертного дослідження №46 будівельно-технічної експертизи.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, але не заперечували проти призначення судом будівельно - технічної експертизи. Після надходження до суду висновку судової будівельно-технічної експертизи складеного 16.05.2019 р. №6-с погодились із 2 варіантом розподілу спірного домоволодіння зазначеному у вказаному висновку. Також позивач в судовому засідання вказала, що не наполягає на стягнення судових витрат на її користь з відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали вказавши, що варіант розподілу запропонований позивачем передбачає перепланування приміщень та є таким, що порушує її права, як співвласника майна. Після надходження до суду висновку судової будівельно-технічної експертизи складеного 16.05.2019 р. №6-с погодились із 2 варіантом розподілу спірного домоволодіння зазначеному у вказаному висновку.

Представник 3 особи в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом виданих приватним нотаріусом Пахниць Н.В. від 16.04.2018 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали у спадок після смерті ОСОБА_5 по Ѕ частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з усіма належними до нього надвірними побудовами та спорудами, житловою площею 70, 2 кв.м., загальною площею 88,9 кв.м.. Право власності зареєстровано, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що не заперечували сторони ( а.с. 8-10, 140-142).

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Виходячи з положень підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Згідно технічного паспорту від 16.05.2018 р. будинок АДРЕСА_1 житловою площею 70,2 кв.м, загальною площею 88,9 кв.м складається з житлового будинку літ. А-1 який складається із житлової кімнати площею 11,0 кв.м., житлової кімнати площею 12,5 кв.м., житлової кімнати площею 21,3 кв.м., житлової кімнати площею 17,5 кв.м., житлової прибудови літ. А1-1 яка складається з коридору площею 3,6 кв.м., кухні-котельної площею 8,5 кв.м., санвузлу площею 5,5 кв.м., комори площею 1,1 кв.м., житлової кімнати площею 7,9 кв.м., крім того господарських будівель та споруд, а саме сараю літ. -В-1, погребу літ. В/п, огорожі - №1-3, замощення І (а.с. 11-15)

Відповідно до варіанту 2 висновку експерта №6-с від 16.05.2019 р. з яким погодились сторони, можливий без втрати цільового призначення виділ в натурі одному співвласнику 57/100 частки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , що включає в себе: 1-1 Коридор 3,6 м.кв.; 1-2 кухня-котельна 8,5 м.кв.; 1-3 санвузол 5,5 м.кв.; 1-4 комора 1,1 м.кв.; 1-5 жила кімната 7,9 м.кв.; 1-9 жила кімната 17,5 м.кв.; ганок а2; сарай В-1; погріб В/п; Ѕ частини огорожі №1-3; Ѕ частини замощення І, та виділ в натурі другому співвласнику 43/100 частки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , що складається з: 1-6 жила кімната 11,0 м.кв.; 1-7 жила кімната 12,5 м.кв.; 1-8 жила кімната 21,3 м.кв.; Ѕ частини огорожі №1-3; Ѕ частини замощення І (а.с. 112-125).

Таким чином, на підставі вище викладеного, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які перешкоди для припинення права спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна та для виділу у натурі в самостійні об`єкти нерухомого майна, а саме позивачу 57/100 частини, відповідно відповідачу 43/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки при цьому цільове призначення домоволодіння не зміниться, і такий виділ узгоджений між співвласниками.

У правовій позиції у справі N 6-4ц14, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року, зазначено, що відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При вирішенні вимоги про стягнення грошової компенсації, суд враховує, що до розподілу сторонам належало право власності на спірний будинок в рівних частках, в результаті виділу частки домоволодіння в натурі позивачу переходить право власності на 7/100 часток більше ніж відповідачу, тобто право власності ОСОБА_3 на 7/100 часток спірного домоволодіння може бути припинено лише за умови одержання від іншого співвласника ОСОБА_1 грошової компенсації вартості цієї частки домоволодіння.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №6-с від 16 травня 2019 року компенсація другому співвласнику за зрівняння часток по інвентарній вартості становить 7551 грн. (а.с. 124 об. стор). Звартістю компенсації та її отримання ОСОБА_3 погодилася.

Отже, за зрівняння часток з позивача на користь відповідача підлягає стягненню компенсація в сумі 7551 грн., вартості 7/100 часток спірного домоволодіння.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволення, шляхом виділення в натурі позивачу 57/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на вказану частку, виділення в натурі відповідачу 43/100 частки вказаного домоволодіння та визнання за ним права власності на цю частку, припинення права власності відповідача на 7/100 часток домоволодіння з дня отримання ним від позивача компенсації в розмірі 7551 грн..

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 81, 141 ЦПК України, ст.ст. 355, 368 - 370 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) у натурі частку домоволодіння АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 складається з: 1-1 Коридор 3,6 м.кв.; 1-2 кухня-котельна 8,5 м.кв.; 1-3 санвузол 5,5 м.кв.; 1-4 комора 1,1 м.кв.; 1-5 жила кімната 7,9 м.кв.; 1-9 жила кімната 17,5 м.кв.; ганок а2; сарай В-1; погріб В/п; Ѕ частину огорожі №1-3; Ѕ частину замощення І, визнавши за нею право власності на 57/100 частки домоволодіння.

Виділити ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_2 ) у натурі частку домоволодіння АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 складається з: НОМЕР_3 жила кімната 11,0 м.кв.; 1-7 жила кімната 12,5 м.кв.; 1-8 жила кімната 21,3 м.кв.; Ѕ частину огорожі №1-3; Ѕ частину замощення І, визнавши за нею право власності на 43/100 частки домоволодіння.

Припинити право власності ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_2 ) на 7/100 часток на домоволодіння АДРЕСА_1 з дня отримання компенсації в сумі 7551 грн. від ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ).

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_2 ) суму 7551 грн. в рахунок компенсації припинення права власності на 7/100 часток у домоволодінні.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст вигтовлено 19.09.2019 р.

Суддя: Шишилін О. Г.