Справа № 419/2918/18
Провадження № 2/419/72/2019
15 січня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Іванової О. М.,
при секретарі Шапка О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25.12.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 12.08.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час, а саме з 03.09.2015 року, позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Окрім того, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку у лікаря психіатра Новоайдарського РТМО, у звязку з чим потребує додаткових матеріальних витрат на ліки. Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає.
На підставі вищевикладеного, в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що 25.12.2010 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №118337 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 12.08.2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). На даний час, а саме з 03.09.2015 року, позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №240700 (а.с.5).
Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД №198901, виданого 22.02.2011 року Виконкомом Бахмутівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 (а.с.4).
З довідок №976 та №977, виданих 11.10.2018 року Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, вбачається, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає разом з нею (а.с.7, 11).
Згідно довідки, наданої 23.10.2018 року лікарем психіатром Новоайдарського РТМО, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спостерігається в Новоайдарському РТМО з народження, у психіатра РТМО - з 22.01.2018 року (а.с.8).
Відповідно до довідки №66, виданої 06.09.2018 року директором Бухмутівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоайдарської районної ради Луганської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в Бахмутівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Новоайдарської районної ради Луганської області з 1 класу (01.09.2017 року) по теперішній час (а.с.12).
З довідок №8145 та №8146, виданих 18.10.2018 року Управлінням соціального захисту населення Новоайдарської РДА (а.с.9, 10), вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Новоайдарської РДА і отримує: щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини, яка за період з квітня 2018 року по жовтень 2018 року всього склала 6020,00 грн; державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, яка за період з квітня 2018 року по жовтень 2018 року всього склала 8207,95 грн.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВРN 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні.
Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, в залежності від періоду змінюється прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Відтак, станом на сьогоднішній день 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1013,50 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, оскільки на момент предявлення позову до суду, з пояснень позивача встановлено, що відомості про офіційне працевлаштування відповідача та наявність в нього постійного доходу чи заробітку відсутні. Зважаючи на те, що відповідачем не було надано відзиву, відомості про матеріальне становище, наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби малолітньої дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1013,50 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. На думку суду, такий розмір утримання є співмірним з потребами малолітньої дитини та є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має сплатити в дохід держави судовий збір, який складає 768,40 грн.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Відповідно до ст. ст. 112, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 211, 223, 247, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, яка складає 1013,50 грн (одна тисяча тринадцять гривень пятдесят копійок) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2018 року, до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова