АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/230/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Смоляр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Храпка В.Д., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2018 року у складі судді Смоляра О.А. про забезпечення позову ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Фінансова компанія «Фінмарк», публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Західінкомбанк», треті особи: реєстратор Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопа Б.А., територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, про визнання недійсним договору та скасування запису в державному реєстрі -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк», ПАТ «Західінкомбанк», треті особи: реєстратор Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопа Б.А., територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, про визнання недійсним договору та скасування запису в державному реєстрі.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачі звернулись з заявою про забезпечення позову. Заява обґрунтована тим, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, переданий в іпотеку в забезпечення виконання боржником кредитного договору від 25.12.2006 року, укладеним між ОСОБА_8 та ПАТ Західінкомбанк.

01.03.2018 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» укладено договори про відступлення права вимоги по кредитному договору та по іпотечному договору. У свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» 19.03.2018 року відступила права вимоги за вказаними договорами ОСОБА_5

Рішенням реєстратора виконкому Рацівської сільської ради Цьопи Б.А. від 25.09.2018 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок.

В клопотанні про забезпечення позову вказано, що ОСОБА_5 уклала договір оренди на спірний будинок з раніше судимою особою та змушує його проникати в будинок, де наразі проживає ОСОБА_7 з дітьми.

Крім того, 06.11.2018 року ОСОБА_5 намагалась від'єднати спірний будинок від газопостачання.

Вважаючи, що на цей час існує реальна можливість з боку ОСОБА_5 відчужити зазначений будинок, вчинити інші дії, спрямовані на виселення з будинку позивачів чи від'єднання будинку від систем життєзабезпечення, позивачі просили суд

- заборонити ОСОБА_5 розпоряджатися житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, здавати його в оренду, відчужувати будь-яким способом, від'єднувати від систем життєзабезпечення (газопостачання, електропостачання та інше), вселяти до будинку та господарських споруд сторонніх осіб чи тварин;

- зупинити дію договору оренди від 26.09.2018 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_10.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2018 року заяву позивачів про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_5 розпоряджатися житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, здавати його в оренду, відчужувати будь-яким способом, від'єднувати від систем життєзабезпечення (газопостачання, електропостачання та інше), вселяти до будинку та господарських споруд сторонніх осіб чи тварин.

У задоволенні заяви в частині зупинення дії договору оренди від 26.09.2018 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою про забезпечення позову, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку з посиланням на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявниками не надано ніяких належних доказів того, що ОСОБА_5 незаконними методами виселяє осіб зі спірного будинку. Ухвала про забезпечення позову порушує права ОСОБА_5, оскільки заборона укладати договори оренди впливає на її майновий стан.

Посилаючись на вказані доводи, апелянт просить ухвалу суду скасувати.

Позивачі скористались своїм правом та подали відзив на апеляційну скаргу.

Доводи у відзиві повторюють твердження, викладені в клопотанні про застосування заходів забезпечення позову. Позивачі у відзиві підтримують вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову, заперечують проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення законним та обґрунтованим. А тому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи встановлено, що предметом позову є визнання недійсним договору від 01.03.2018 року, укладеного між ПАТ «Західінкомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк», про відступлення права вимоги по кредитному договору. Також позивачами оскаржується правомірність переходу до ОСОБА_5 права вимоги по іпотечному договору. І як наслідок, позивачами ставиться вимога про скасування рішення реєстратора в державному реєстрі про право власності ОСОБА_5 на спірний житловий будинок.

Таким чином, між сторонами виник спір, що стосується оскарження правомірності набуття права власності ОСОБА_5 на житловий будинок, в якому проживає ОСОБА_7

26.09.2018 року ОСОБА_5 передала в оренду ОСОБА_10 спірний будинок на підставі договору оренди (а.с. 27-30).

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2018 року зареєстровано повідомлення ОСОБА_8 про те, що 26.09.2018 року невстановлені особи проникли до будинку заявника по місцю проживання (а.с. 31)

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вказано у п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість доводів заявників щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, колегія суддів вважає, що вимога позивачів щодо заборони ОСОБА_5 розпоряджатись житловим будинком, зокрема, здавати його в оренду, відчужувати будь-яким способом, від'єднувати від систем життєзабезпечення (газопостачання, електропостачання тощо), вселяти до будинку та господарських спору сторонніх осіб чи тварин до вирішення спору у цій справі, є цілком співмірним заявленим позовним вимогам.

При цьому, докази, які надали позивачі, є достатніми для висновку про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Водночас, безпідставними є посилання апелянта на те, що укладення ОСОБА_5 договору оренди з ОСОБА_10 є законним способом реалізації її права власності на будинок. Підстави набуття та реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_5 є предметом спору і вирішуватимуться в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що встановлена ухвалою заборона впливає на матеріальне забезпечення ОСОБА_5, не є підставою для скасування ухваленого судом рішення.

Для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача запроваджено інститут зустрічного забезпечення (ст. 154 ЦПК України) та механізм відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову (ст. 159 ЦПК України). Тому, доводи про завдання матеріальних збитків в такому разі не є підставою для відмови в забезпеченні позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми процесуального права та ухвалив обґрунтоване судове рішення про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 35, 153, 258, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційній суд -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2019 року.

Судді