Ухвала

31 липня 2019 року

місто Київ

справа № 756/618/14-ц

провадження № 61-16732св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

заявник - Компанія «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х»,

боржник - Публічне акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк»,

розглянув у порядку письмового провадження заяву Компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х» про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року у задоволенні клопотання компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» про визнання та звернення до виконання рішень іноземного суду відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 липня 2017 року апеляційну скаргу компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» відхилено, ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року касаційну скаргу компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х» задоволено частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 липня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення. Клопотання компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х» про визнання та надання дозволу на виконання рішень іноземного суду задоволено частково.

Визнано Перше часткове рішення (з юрисдикції) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 17 січня 2011 року у справі № SСН-5039 за позовом Компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк». Визнано, надано дозвіл на примусове виконання, видано виконавчий лист на примусове виконання Другого часткового рішення (по суті) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 28 лютого 2011 року у справі № SСН-5039 за позовом компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк», відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк» повинно заплатити компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» суму 2 468 816, 80 євро, що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн, а також (плюс) такі проценти: 11, 19 % від 1 381 564, 90 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 42 082 466, 85 грн) з 20 січня 2008 року до 21 грудня 2008 року; 11, 19 % від 2 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн) з 22 грудня 2008 року до 31 грудня 2008 року; 9, 88 % від 2 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн) з 01 січня 2009 року до 30 червня 2009 року; 8, 38 % від 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 14 252 030, 72 грн) з 01 липня 2009 року.

Визнано, надано дозвіл на примусове виконання, видано виконавчий лист на примусове виконання Остаточного рішення (стосовно витрат) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 06 червня 2012 року у справі № SСН-5039 за позовом Компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк», відповідно, Публічному акціонерному товариству «Перший інвестиційний банк» наказано (зобов`язано) виплатити Компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» витрати на судовий розгляд у сумі 239 333, 57 євро, що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банк України становить 7 290 100, 54 грн.

Компанія «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х» звернулась до Верховного Суду із заявою про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року, у подальшому уточненою, просила виправити описки та арифметичні помилки шляхом викладення останнього речення абзаца першого сторінки двадцятої резолютивної частини постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року в новій редакції: «8, 38 % процентів на 2 468 816, 80 євро з 1 липня 2009 р. і надалі». Вимоги заяви обґрунтовуються тим, що Верховний Суд у своїй постанові зазначив суму, на яку нараховуються 8, 38 % з 01 липня 2009 року від 468 816, 80 євро замість 2 468 816, 80 євро, що є опискою та підлягає виправленню. Також заявник зазначає, що суд касаційної інстанції допустився описки, викладаючи зміст Другого часткового рішення (по суті) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 28 лютого 2011 року, зокрема не зазначив про нарахування процентів і надалі, зокрема, зазначено «8, 38 % від 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 14 252 030, 72 грн) з 01 липня 2009 року» замість «8, 38 % від 2 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 14 252 030, 72 грн) з 01 липня 2009 року і надалі».

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Дослідивши матеріали справи, постанову Верховного Суду від 27 березня 2019 року, суд касаційної інстанції зробив висновок, що під час виготовлення тексту зазначеної постанови в її резолютивній частині допущено описку в частині зазначення суми, з якої підлягає нарахуванню 8, 38 % відповідно до Другого часткового рішення (по суті) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 28 лютого 2011 року, що підлягає виправленню, оскільки не спотворює дійсний зміст ухваленої судом постанови.

Резолютивна частина судового рішення має відповідати його мотивувальній частині, а також відповідати суті та змісту судового провадження, а у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року дійсно наявна технічна помилка (описка) в частині визначення суми, на яку нараховуються відсотки за період з 01 липня 2009 року, що підлягає виправленню без спотворення суті та змісту постановленого рішення.

В оцінці доводів заяви про виправлення описки в постанові від 27 березня 2019 року Верховний Суд врахував, що резолютивна частина рішення національного суду має відповідати резолютивній частині рішення іноземного суду, стосовно якого вирішувалося питання його визнання та звернення до виконання. Зробивши висновок про наявність правових підстав для визнання та надання дозволу на виконання рішення Другого часткового рішення (по суті) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 28 лютого 2011 року, Верховний Суд у п`ятому абзаці резолютивної частини постанови допустив описку та не відтворив повністю зміст резолютивної частини рішення, яке визнав та надав дозвіл на його виконання як суд касаційної інстанції.

В оцінці заперечень Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк» щодо виправлення описки Верховний Суд врахував, що у ЦПК України закріплені повноваження виконавця щодо нарахування відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення. Зокрема, згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 479 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу передбачена сплата відсотків та (або) пеня, які нараховуються відповідно до умов, вказаних в рішенні міжнародного арбітражу, суд вказує в своїй ухвалі про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення про нарахування таких відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення з урахуванням чинного законодавства, що регулює таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому разі розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який (яка) здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого (якої) можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу (введено в дію з 01 січня 2019 року відповідно до пункту 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Зазначена описка у тексті резолютивної частини рішення суду також підлягає виправленню.

Зважаючи на наведене, Верховний Суд вирішив унести виправлення в постанову від 27 березня 2019 року, викласти п`ятий абзац резолютивної частини постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року в новій редакції:

«Визнати, надати дозвіл на примусове виконання, видати виконавчий лист на примусове виконання Другого часткового рішення (по суті) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 28 лютого 2011 року у справі № SСН-5039 за позовом компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк», відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк» повинно заплатити компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» суму 2 468 816, 80 євро, що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн, а також (плюс) такі проценти: 11, 19 % від 1 381 564, 90 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 42 082 466, 85 грн) з 20 січня 2008 року до 21 грудня 2008 року; 11, 19 % від 2 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн) з 22 грудня 2008 року до 31 грудня 2008 року; 9, 88 % від 2 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн) з 01 січня 2009 року до 30 червня 2009 року; 8, 38 % від 2 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 14 252 030, 72 грн) з 01 липня 2009 року і надалі».

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву Компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х» про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року задовольнити.

Унести виправлення в постанову від 27 березня 2019 року, викласти п`ятий абзац резолютивної частини постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року в такій редакції: «Визнати, надати дозвіл на примусове виконання, видати виконавчий лист на примусове виконання Другого часткового рішення (по суті) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 28 лютого 2011 року у справі № SСН-5039 за позовом компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк», відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк» повинно заплатити компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» суму 2 468 816, 80 євро, що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн, а також (плюс) такі проценти: 11, 19 % від 1 381 564, 90 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 42 082 466, 85 грн) з 20 січня 2008 року до 21 грудня 2008 року; 11, 19 % від 2 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн) з 22 грудня 2008 року до 31 грудня 2008 року; 9, 88 % від 2 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн) з 01 січня 2009 року до 30 червня 2009 року; 8, 38 % від 468 816, 80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159, 73 грн) з 01 липня 2009 року і надалі».

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Ухвала складена та оформлена іншим суддею-доповідачем Погрібним С. О. в порядку частини третьої статті 415 ЦПК України.