Провадження № 2-р/760/15/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року Солом`янський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі: Мелешко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Київ заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8" про роз`яснення ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2019 у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8", ОСОБА_2 про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення, -

встановив :

17.07.2019 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8" про роз`яснення ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2019 у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8", ОСОБА_2 про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2019 у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8", ОСОБА_2 про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення, було частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8", ОСОБА_2 про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення.

Зокрема, заборонив відповідачам, іншим особам укладати відносно комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2 » (незалежно від її модифікацій (версій) як під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (незалежно від її модифікацій (версій), так і під будь-якою іншою відмінною від «ІНФОРМАЦІЯ_2» (незалежно від її модифікацій (версій) назвою, в тому числі «Комп`ютерна програма L8», відносно її вихідного коду, відносно всіх чи окремих додатків до комп`ютерної програми у вигляді файлів, які містяться у комп`ютерній програмі, будь-яких правочинів, предметом яких є передача майнового авторського права на користь інших осіб, відчуження майнового авторського права на користь інших осіб, передача в заставу третім особам.

Зазначено, що основним напрямком діяльності відповідачів є продаж примірників творів кінцевим користувачам. На думку Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8", ухвала суду не забороняє йому здійснювати продаж з наступних підстав.

Вказав, що в ухвалі суд окремо виділяє: а) заборону укладення правочинів, предметом яких є передача майнового авторського права на користь третіх осіб, та б) заборону укладення правочинів, предметом яких є відчуження майнового авторського права на користь третіх осіб.

Посилається на те, що стаття 31 Закону України «Про авторське право і суміжні права» називається «Передача (відчуження) майнових прав суб`єктів авторського права», тобто в назві статті не розділено «передачу» та «відчуження». В тексті зазначеної статті «передача» та «відчуження» також не розділяються, що, фактично, вказує на їх тотожність. Разом з тим, далі в тексті закону термін «передача» вживається також в контексті надання іншим особам дозволу на використання творів будь-яким одним або всіма відомими способами (стаття 32).

Вказав, що відповідно, «передача» в ухвалі може розумітися також як надання іншим особам дозволу на використання творів, що цілком відрізняється від «відчуження».

Посилається на те, що статтею 15 закону про авторське право серед майнових авторських прав не визначено окремого права «передавати примірники твору». Отже, якщо при продажу примірнику твору не відбувається передача майнового права, такий продаж не є правочином щодо майнового права, а є правочином щодо речі (товару).

На думку ТОВ «Л8», ухвала суду без роз`яснення перелічених понять може бути використана позивачем для блокування його підприємницької діяльності шляхом зловживання правами.

Представник ТОВ «Л8» стверджує, що позивач вже кілька разів допускав зловживання своїми правами задля блокування господарської діяльності ТОВ «Л8»: у березні-квітні 2019 року позивач надіслав завідомо неправдивий лист на адресу технологічної виставки у Франкфурті, Німеччина, в якій ТОВ «Л8» брав участь. Як наслідок, організатор конференції вимагав від нього пояснень, в іншому випадку, організатор міг відмовити в участі у виставці, також позивач звинуватив ОСОБА_2 у вчиненні злочину на території Німеччини. Сам факт звернення завдав шкоди господарській діяльності ТОВ «Л8», хоча кримінальне провадження, очевидно, порушене не було.

З огляду на наведене, заявник у своїй заяві просить суд роз`яснити зміст ухвали про забезпечення позову з таких питань:

1.Чи є зміст понять «відчуження» та «передача», окремо зазначених судом в ухвалі, тотожним? Якщо ні, то яка між ними різниця в контексті постановлених в Ухвалі заходів забезпечення позову, таких як а) заборона укладення правочинів, предметом яких є передачамайнового авторського права на користь третіх осіб, та б) заборона укладення правочинів, предметом яких є відчуженнямайнового авторського права на користь третіх осіб?

2.Чи правильно він розуміє, що поняття «передача» не охоплює випадки (і) продажу примірників спірного програмного забезпечення кінцевим користувачам, і (іі) надання послуг з віддаленого доступу до твору (SaaS)?

Ухвалою судді від 17.07.2018 заяву залишено без руху.

30.07.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Л8" усунуто недоліки заяви.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши заяву та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню по всій території України.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Встановлено, що ухвалою суду Солом`янського районного суду міста Києва від 14.06.2019 частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8", ОСОБА_2 про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення.

Зокрема, заборонено ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), Товариству з обмеженою відповідальністю «Л8» (ідентифікаційний код юридичної особи 42308526, місцезнаходження юридичної особи: 03056, м. Київ, вулиця Борщагівська, будинок 145, офіс 168), іншим особам укладати відносно комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2 » (незалежно від її модифікацій (версій) як під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (незалежно від її модифікацій (версій), так і під будь-якою іншою відмінною від «ІНФОРМАЦІЯ_2» (незалежно від її модифікацій (версій) назвою, в тому числі «Комп`ютерна програма L8», відносно її вихідного коду, відносно всіх чи окремих додатків до комп`ютерної програми у вигляді файлів, які містяться у комп`ютерній програмі, будь-яких правочинів, предметом яких є передача майнового авторського права на користь інших осіб, відчуження майнового авторського права на користь інших осіб, передача в заставу третім особам.

Так, представник ТОВ «Л8» звернувся до суду із заявою про роз`яснення вищезазначеної ухвали суду та просить суд роз`яснити зміст ухвали про забезпечення позову з таких питань: Чи є зміст понять «відчуження» та «передача», окремо зазначених судом в ухвалі, тотожним? Якщо ні, то яка між ними різниця в контексті постановлених в ухвалі заходів забезпечення позову, таких як а) заборона укладення правочинів, предметом яких є передачамайнового авторського права на користь третіх осіб, та б) заборона укладення правочинів, предметом яких є відчуженнямайнового авторського права на користь третіх осіб? Чи правильно він розуміє, що поняття «передача» не охоплює випадки (і) продажу примірників спірного програмного забезпечення кінцевим користувачам, і (іі) надання послуг з віддаленого доступу до твору (SaaS)?

На що суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Слід зазначити, що пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що під судовим рішенням, зазначеним у частині третій статті 61 ЦПК ( 1618-15 ), мається на увазі будь-яке судове рішення, яким справа вирішується по суті, яке ухвалює суд у порядку цивільного судочинства (рішення, в тому числі й заочне, або ухвала, а також судовий наказ), у порядку господарського судочинства - відповідно до Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ), у порядку адміністративного судочинства - відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України ( 2747-15 ).

Пунктом 21 вищезазначеної Постанови визначено, що відповідно до статті 221 ЦПК (1618-15 ) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Отже, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Вбачається, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2019, постановлена за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8" про роз`яснення ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2019 у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8", ОСОБА_2 про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення, є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення, оскільки викладена у відповідності до вимог чинного законодавства та звертає увагу сторони, що судом тлумачення понять не здійснюється.

З огляду на наведене, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8" про роз`яснення ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2019 у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л8", ОСОБА_2 про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. А. Усатова