Справа № 347/1795/19
Провадження № 2/347/808/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача: служби у справах дітей Косівської райдержадміністрації, служби у справах дітей Рожнівської ОТГ про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача: служби у справах дітей Косівської райдержадміністрації, служби у справах дітей Рожнівської ОТГ про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться та безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України та не наводить жодних вагомих аргументів, які б пояснювали й обгрунтовували його відмову. Вважає, що така подорож дитини матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини, а також оздоровлення. А тому, просить надати дозвіл на виїзд за межі України її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в період з 01.12.2019р. по 01.09.2020р. без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в Арабську Республіку Єгипит, Республіка Болгарія, Республіка Румунія, Республіку Польщу, Республіку Туреччину, з метою оздоровлення, відпочинку та навчання, а також дозвіл на виготовлення закордонного паспорту дитини ОСОБА_3 та всіх необхідних документів для поїздок за кордон, в тому числі на виготовлення та одержання віз, на подання біометричних даних (зняття біометричних даних), відбитків пальців та цифрових фотографій у процедурі отримання візи, без згоди батька ОСОБА_2 . Просить позов задоволити.

Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 10.12.2019 року про заочний розгляд справи.

Представник органу опіки та піклування Косівської РДА в судове засідання не з`явився.

Представник служби у справах дітей Рожнівської ОТГ подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Згідно до ч.2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Як встановлено в судовому засіданні за час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.01.2008р. являється ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Вижницького районного суду від 12.06.2015р. стверджується, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Як встановлено судом, після розірвання шлюбу відповідач фактично дочкою не цікавиться, не займається її виховання та не спілкується з нею. Мати дитини має можливість оздоровлювати дитину за межами України, проте батько дитини не дає згоду на виїзд дитини за межі України.

Згідно із ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Аналогічне положення міститься у п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27.01.1995 року, про те, що виїзд громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться повністю на утриманні матері ОСОБА_1 .

Крім цього, враховуючи те, що наведені вище норми права не містять такого положення, що на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України дитині, яка не досягла 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, дозволяється разовий виїзд дитини, і для кожної наступної короткострокової поїздки необхідно отримання нового рішення, у разі, якщо батько (мати) відмовиться від надання дозволу на виїзд своєї дитини за межі України, що сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов`язків відносно своїх дітей, зокрема, ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, що законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони на даний час не спілкуються та відповідач безпідставно не надає згоду на виїзд дитини за кордон, що стверджується відсутністю будь-яких документів які б свідчили про причини ненадання такої згоди. При цьому суд бере до уваги й те, що у судовому засіданні не надано жодного доказу, що виїзд за кордон дитини пов`язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір`ю або довгострокове перебування за межами України з інших причин, а тому суд вважає, що внаслідок ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 право батька на піклування, спілкування чи виховання дитини жодним чином не порушується і не обмежується.

Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 являються доведеними в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

На підставі наведеного ст.33 Конституції України , ч.2 ст. 313 ЦК України, ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України", п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27.01.1995 року та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 на виїзд за межі України її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01.12.2019р. по 01.09.2020р. без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в Арабську Республіку Єгипит, Республіка Болгарія, Республіка Румунія, Республіку Польщу, Республіку Туреччину, з метою оздоровлення, відпочинку та навчання, а також дозвіл на виготовлення закордонного паспорту дитині ОСОБА_3 та всіх необхідних документів для поїздок за кордон, в тому числі на виготовлення та одержання віз, на подання біометричних даних (зняття біометричних даних), відбитків пальців та цифрових фотографій у процедурі отримання візи, без згоди батька ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк