Справа № 135/1682/16-ц
Провадження №2-з/148/9/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 серпня 2019 року м.Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В., отримавши та розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_2 , відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно, виключення його з акта опису та звільнення з-під арешту, визнання недійсними електронних торгів від 10.09.2018, 06.09.2018, 05.09.2018, 20.08.2018, 02.07.2018, визнання недійсними протоколів проведення торгів №358564 від 10.09.2018, №384057 від 10.09.2018, оформлений протоколом від 23.01.2019, №356395 від 06.09.2018, №358689 від 05.09.2018, №358689 від 05.09.2018, оформлений протоколом від 04.01.2019, №350385 від 02.07.2018, №353749 від 20.08.2018, визнання недійсними актів про проведені електоронні торги від 17.09.2018, від 28.08.2018, від 23.08.2018, від 17.01.2019, від 01.02.2019. В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на наступне нерухоме майно:

1. Земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою м АДРЕСА_1 Ладижин СТ « АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 (державний акт право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 25.06.2003);

2. Гараж з майстерною № 8 загальною площею 422,5 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, за адресою м АДРЕСА_1 Ладижин СТ «Протон АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_1 (державний акт право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 25.06.2003);

3. Земельну ділянку площею 0,0026 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , що розташована в АДРЕСА_4 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 );

4. Земельну ділянку площею 0,2261 га, кадастровий номер НОМЕР_5 , що розташована в АДРЕСА_4 (державний акт серія НОМЕР_6 );

5. Земельну ділянку площею 0,0024 га, кадастровий номер НОМЕР_7 , що розташована в АДРЕСА_4 на даний час АДРЕСА_5 ) (державний акт серія НОМЕР_8 від 30.12.2009);

6. Гараж № 22 загальною площею 19,3 кв. м, що розташований за адресою АДРЕСА_5 .

Також просить забезпечити позов шляхом зупинення продажу наступного арештованого майна:

- житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_4 загальною площею 108,9 кв. м, житловою площею 72,1 кв. м.;

- земельної ділянки по АДРЕСА_4 , площею 0,0500 га, кадастровий номер НОМЕР_9 (державний акт серія НОМЕР_10 ).

Обгрунтування забезпечення позову мотивує тим, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, не дивлячись на наявність спору щодо нерухомого майна, продав частину нерухомого майна та продовжує його продаж на електронних торгах. Також майно, яке є предметом спору, продовжує умисно відчужуватись третім особам, а тому вона вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та виконання рішення суду.

Ознайомившись з даною заявою та матеріалами справи, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 5 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд ( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про відповідача, а також відповідність забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 2 вищезазначеної Постанови Пленуму передбачено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, яке допускається на протязі всього терміну розгляду справи, є обґрунтована наявність такої необхідності. Суд, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, під час вирішення клопотань про забезпечення позову суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених позивачем та встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження №34351262 щодо примусового виконання виконавчого листа №211/447/12, виданого 04.09.2012 Ладижинським міським судом Вінницької області на підставі рішення суду від 01.06.2012 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 155394,93 Євро, що становить згідно курсу Національного банку України на 01.06.2012 -1540445,17 грн. та 3433,60 грн. сплаченого судового збору. В свою чергу, виконавчий лист №211/1410/12, виданий 18.12.2012 Ладижинським міським судом Вінницької області на підставі рішення суду від 12.10.2012 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 8500000 грн., який перебував також на виконанні у відділі був повернутий стягувачу на підставі його заяви згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.06.2017 ВП №35840533 (а.с.113-114 т.3). В даний час рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.06.2012, яке набрало законної сили 01.08.2012, не виконано, а тому з огляду на викладене, суд вважає, що метою забезпечення позову є зупинення виконавчого провадження, а саме реалізації арештованого майна, що в свою чергу фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що є недопустимим відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Окрім цього, рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 20.08.2018 №319 (а.с.131 т.4) відмовлено відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у надані дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_4 , який належить йому на праві власності, та в якому зареєстровано і право користування яким має малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0500 га, кадастровий номер НОМЕР_9 за адресою: АДРЕСА_4 . В зв`язку з цим, посилання ОСОБА_1 на те, шо вищевказане майно може бути продане, є безпідставним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149, 150, 153 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали до відома направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: