У Х В А Л А

про забезпечення позову

19.09.2019 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», Державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», Державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Позивачем заявлені вимоги про:

- скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєва ОСОБА_2 Анваровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48229584 від 14.08.2019 року 11:09:44, яким за АТ "УКРСОЦБАНК" зареєстровано право приватної власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 227 кв.м, житловою площею 74 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкту в РПВП: 10104742;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису №32809590 про реєстрацію за АТ "УКРСОЦБАНК" права приватної власності на житловий будинок, загальною площею 227 кв.м, житловою площею 74 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкту в РПВП: 10104742, який здійснено 09.08.2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєвим Фарітом Анваровичем на підставі іпотечного договору №02-23-051/8/064-1055, серія та номер:2685, виданий 30.05.2008, видавник: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер:8256892/25, виданий 16.05.2019, видавник АТ «УКРСОЦБАНК».

Одночасно із позовом Позивачем подано заяву про забезпечення позову, а саме: - накласти арешт на житловий будинок загальною площею 227 кв.м, житловою площею 74 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкту в РПВП: 10104742, який належить АТ "УКРСОЦБАНК; - заборонити АТ "УКРСОЦБАНК" та будь-яким третім особам, що діють від його імені на підставі правочинів, встановлювати замки, відчиняти двері, встановлювати інші двері, встановлювати сигналізацію, датчики руху, камери відео спостереження, заходити чи проникати іншим способом у житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , а також вчиняти будь-які дії, направлені на вселення інших осіб до вказаного житлового будинку, виселення ОСОБА_1 та членів її родини, вчинення будь-яким способом перепон на находження, перебування та користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та членам її родини.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на ті обставини, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора в порушення положень ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" звернуто стягнення на нерухоме житлове майно, належне позивачу, яке вважається предметом застави згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України позичальника за споживчим кредитом, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника, яке перебуває в іпотеці, при цьому у позичальника - позивача у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа нерухомого житлового майна становить 227 кв.м, житловою площею 74 кв.м, що не перевищує 250 кв. метрів для житлового будинку.

На думку позивача у разі, якщо будинок, у якому мешкає позивач на час пред`явлення позову до суду буде відчужений, а позивач виселений з нього, існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. ч. 1,2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, виходячи зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно можливо виключно за умови належності його Відповідачу або якщо воно підлягає передачі або сплаті Відповідачеві.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 178382728 від 20.08.2019 року житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 належить АТ "УКРСОЦБАНК".

Вид забезпечення позову в частині накладання арешту на житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , який просить застосувати позивач, співмірний з заявленими нею позовними вимогами.

Разом з цим, вимоги, в частині забезпечення позову шляхом заборони встановлювати замки, відчиняти двері, встановлювати інші двері, встановлювати сигналізацію, датчики руху, камери відео спостереження, заходити чи проникати іншим способом у житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , а також вчиняти будь-які дії, направлені на вселення інших осіб до вказаного житлового будинку, виселення ОСОБА_1 та членів її родини, вчинення будь-яким способом перепон на находження, перебування та користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та членам її родини, не співрозмірні з позовними вимогами.

На підставі викладеного, з врахуванням предмету та підстави позову суд вважає за необхідне частково забезпечити позов, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, у звязку з чим, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При задоволенні заяви про забезпечення позову, суд також керується прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, а саме, в рішенні «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, яким встановлено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Керуючись ст. ст. 151 -153, 157 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», Державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Забезпечити позов, а саме: накласти арешт на житловий будинок загальною площею 227 кв.м, житловою площею 74 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкту в РПВП: 10104742, який належить Акціонерному товариству "УКРСОЦБАНК" ().

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали про забезпечення позову невідкладно направити всім учасникам справи та для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Ю.М.Єпішин