Ухвала

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 285/929/19

провадження № 61-14219ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ :
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини його доходу щомісячно, а також зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку щомісячно.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на даний час проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , має регулярний заробіток, з якого більше половини суми щомісячно стягуються аліменти, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Крім того, з 2017 року він знаходиться під медичним наглядом, оскільки має значні проблеми зі здоров`ям. Вважає, що на даний час його матеріальне становище погіршилося, що є підставою для зменшення розміру аліментів.
Посилаючись на викладені обставини, просив суд задовольнити позов.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2010 року та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Змінено розмір аліментів, визначений судовим наказом Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року № 289/2041/17 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист у справі № 2-2088/10 від 15 листопада 2010 року, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області та судовий наказ № 289/2041/17 від 06 грудня 2017 року, виданий Радомишльським районним судом Житомирської області визнано такими, що не підлягають подальшому виконанню.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 24 червня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 щодо зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні даних вимог.
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильнезастосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2019 року п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 960 500 грн (1 921* 500).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення ухвалені у справі про зміну способу стягнення аліментів, а саме про зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 частини доходу відповідача та зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 з 1/4 до 1/6 частини його заробітку.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Верховний Суд урахував ціну та предмет позову, складність справи та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко