У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_3 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії приватного виконавця Мілоцького О.Л. щодо винесення постанови про відкриття виконавчих проваджень №57759023, №57760103, постанов про стягнення основної винагороди, постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та постанови про арешт коштів боржника, мотивуючи свої вимоги тим, що постановами приватного виконавця від 22.11.2018 року було неправомірно відкрито виконавчі провадження № 57760103 та № 57759026 за виконавчими листом № 2-5441/2014, виданих 22.04.2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 106 578,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 851 879,39 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1322 від 23.04.2008 року та стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 52 506,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 419 686,45 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1321 від 23.04.2008 року. Але при цьому скаржник вважає дії приватного виконавця незаконними, оскільки приватним виконавцем було відкрито провадження з порушенням строків пред'явлення виконавчого документу до виконання, оскільки виконавчі листи можливо було пред'явити до 28.03.2015 року, а заяву про відкриття виконавчого провадження ПАТ «Універсал Банк» подало 22.11.2018 року, що значно перевищує строки пред'явлення виконавчого листа. Крім того, приватний виконавець в оскаржуваних постановах про стягнення з боржника основної винагороди зазначає про стягнення суми заборгованості у розмірі 106 578,18 доларів США та суми основної винагороди у розмірі 10 657,81 доларів США у виконавчому провадженні № 57759023 та суми у розмірі 52 506,75 доларів США та суми основної винагороди у розмірі 5 250,67 доларів США у виконавчому провадженні № 57760103. Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Отже, враховуючи той факт, що судовим рішенням було визначено суму заборгованості в гривні, стягнення має відбуватися також в національній валюті України, якою є гривня. На підставі викладеного заявник звертається до суду з даною скаргою, в якій просить суд скасувати постанови приватного виконавця Мілоцького О.Л. про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2018 року № 57759023; відкриття виконавчого провадження від 22.11.2018 року № 57760103; стягнення з ОСОБА_1 основної суми винагороди у сумі 5250,67 доларів США; стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 10657,81 доларів США; об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 57761845; арешт коштів ОСОБА_1 від 26.11.2018 року.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи в її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності скаржника, за наявних у справі матеріалів.

Заінтересована особа - приватний виконавець Мілоцький О.Л. - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду пояснення на скаргу. Відповідно до викладеного у поясненнях виконавчий лист № 2-5441/13 від 22.04.2014 року на суму 106 578,18 доларів США, та виконавчий лист № 2-5441/13 від 22.04.2014 року на суму 52 506,75 доларів США неодноразово перебували на виконанні та повертались стягувану у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення. Інструкцією з організації примусового виконання рішень Розділом ІІІ встановлено загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження, п. 21 цього розділу встановлено, що при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувану, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначається підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою. Так, зазначені виконавчі листи мають відповідні відмітки Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, остання датується 02.06.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Згідно ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. На підставі вищевикладеного, державний виконавець просить відмовити у задоволення скарги. Згідно ч. 7 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку. Що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Враховуючи вище наведене, посилання скаржника на пропущений строк пред'явлення виконавчих документів до виконання є помилковим. Крім того, згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю по всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Загальні положення про виконання грошового зобов'язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема в третій частині цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Враховуючи, що судом при прийнятті рішення встановлено суму до стягнення в розмірі 106 578,18 доларів США, відсутні будь-які підстави стягувати визначений еквівалент і гривні на дату прийняття даного рішення. На підставі вищевикладеного, приватний виконавець просить суд відмовити в задоволені скарги.

Представник заінтересованої особи - ПАТ «Універсал Банк» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи, за наявних у справі матеріалів.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності заінтересованої особи, за наявних у справі матеріалів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2013 року стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 106 578,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 851 879,39 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1322 від 23.04.2008 року та стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 52 506,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 419 686,45 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1321 від 23.04.2008 року.

На виконання вищевказаного судового рішення Деснянським районним судом м. Києва були видані виконавчі листи від 22.04.2014 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.08.2015 року задоволено заяву ПАТ «Універсал Банк» та внесено виправлення до виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2-5441/13 року (а.с. 38).

22.11.2018 рок,у на підставі заяви ПАТ «Універсал Банк», приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. було відкрито виконавчі провадження за № 57760103 та за № 57759023 (а.с. 8-9).

Постановою приватного виконавця від 22.11.2018 року у ВП № 57760103 визначено суму стягнення основної винагороди з ОСОБА_1 в розмірі 5250,67 доларів США (а.с. 10).

Постановою приватного виконавця від 22.11.2018 року у ВП № 57759023 визначено суму стягнення основної винагороди з ОСОБА_1 в розмірі 10 657,81 доларів США (а.с. 11).

Постановою приватного виконавця від 22.11.2018 року об'єднано виконавчі провадження № 57759023, № 57760103 у зведене виконавче провадження № 57761845 (а.с. 12).

Постановою приватного виконавця від 26.11.2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві 08 UAH та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання, зокрема, протягом року, якщо інше не передбачено законом.

З виконавчого листа №2-5441/13 (в графі відмітки виконавця при виконанні рішення) вбачається, що виконавчий лист був пред'явлений до примусового виконання до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві у встановлені строки, та 16.12.2014 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, 20.04.2015 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, 02.06.2016 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (чинного на час пред'явлення листів до виконання) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, положеннями ст. 22, ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року визначено про можливість повторного пред'явлення виконавчого листа № 2-5441/13 до виконання до 02.06.2019 року.

05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року втратив чинність (крім статті 4).

Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, річний строк повторного пред'явлення виконавчого листа 2 - 5441/13, до виконання закінчувався у період дії Закону «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 року.

Пред'являючи повторно 22.11.2018 р. для примусового виконання виконавчий лист № 2-5441/13, ПАТ «Універсал Банк» керувався Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

22.11.2018 р. приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57759023 та № 57760103 на примусове виконання виконавчого листа 2-5441/13, виданого Деснянським районним судом 22.04.2014 року.

Таким чином, з дня повернення виконавчого листа - 02.06.2016 року відраховується строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, який дорівнює 3 роки та закінчується 02.06.2019 року.

У зв'язку з цим, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого листа з підстав пропуску строку пред'явлення його до виконання.

За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України).

У п. 2 Рішення Конституційного Суду України у справі N 1-7/99 від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказано, що цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому, у п. 3 вказаного Рішення вказано, що проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Враховуючи, що саме Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року в п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» було встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), то має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред'явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05.10.2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02.06.2016.

Крім того, посилання скаржника на те, що судовим рішенням було визначено суму заборгованості в гривні, то і стягнення основної винагороди має відбуватися також в національній валюті України, якою є гривня суд до уваги не приймає з таких підстав.

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю по всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні положення про виконання грошового зобов'язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема в третій частині цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У зв'язку з вищевказаним, підстави для визнання незаконними та скасування постанови приватного виконавця Мілоцького О.Л. про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2018 року № 57759023; відкриття виконавчого провадження від 22.11.2018 року № 57760103; стягнення з ОСОБА_1 основної суми винагороди у сумі 5250,67 доларів США; стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 10657,81 доларів США; об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 57761845; арешт коштів ОСОБА_1 від 26.11.2018 року відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги .

На підставі викладеного скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_3 на дії державного виконавця- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08 лютого 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська