УХВАЛА

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 450/364/18

провадження № 61-13409ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 27 травня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 травня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволення позову за спливом строку позовної давності.

08 липня 2019 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 27 травня 2019 року, в якій останній просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу задовольнити.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду, виходячи з таких підстав.

За правилами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З копії постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що повний текст складений 06 червня 2019 року. Таким чином, строк на касаційне оскарження постанови суду сплинув 06 липня 2019 року. Касаційну скаргу подано до суду засобами поштового зв`язку 08 липня 2019 року, тобто, поза межами передбаченого законодавством строку. ОСОБА_1 в касаційній скарзі зазначав, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 06 липня 2019 року, однак заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду до касаційної скарги не додано.

За правилами статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд в силу статті 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, а відтак не уповноважений самостійно, з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення строку без відповідної заяви скаржника. Таким чином, скаржник має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку з зазначенням причин пропуску такого строку.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Нормами пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги. В касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Таких відомостей ОСОБА_3 в касаційній скарзі не зазначено.

Крім того, за правилами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Всупереч вищенаведеній нормі права касаційна скарга не містить посилань на неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права судами, натомість, наведені заявником обставини свідчать лише про незгоду останнього з результатами перегляду справи в апеляційному порядку.

Таким чином, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, та подана поза межами строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

За правилами статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою поза межами встановленого цивільним процесуальним законодавством строку, заяву про поновлення строку на касаційне оскарження не надавав, то касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням причин, обґрунтованих належними та допустимими доказами, та виправлення недоліків касаційної скарги, викладених в ухвалі суду.

Керуючись ст. 393, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 27 травня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш