Рішення

Іменем України

Справа № 712/12859/18

Номер провадження 2/712/377/19

31 січня 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси в загальному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту та визнання спадкоємцем четвертої черги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1(АДРЕСА_1) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 міської ради (вул.Б.Вишневецького,36, м.Черкаси), в якому просила суд встановити факт проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка померла 05 травня 2018 року з 2011 року до моменту смерті за адресою: АДРЕСА_2; визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, яка померла 05.05.2018.

В обгрунтування позовних вимог вказувала, що 05.05.2018 померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3 та акції Українсько-німецького ЗАТ "Графія Україна". Заповіт за життя померла не складала, спадкоємців першої, другої, третьої черги за законом у померлої ОСОБА_4 не має. Позивачка є РІДНОЮ племінницею чоловіка померлої ОСОБА_4 ОСОБА_5, який помер 11.09.1972р. та двоюрідною сестрою сина померлої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який помер 06.09.2017. Хоча прямих родинних зв"язків між позивачкою та померлою не має, проте, вона завжди вважала її рідною тіткою та останні сім років проживала з нею однією сім"єю. Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом їй було роз"яснено про необхідність звернутись з позовною заявою до суду з позовом про визнання її спадкоємцем четвертої черги, інакше їй буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із відсутністю прямих родинних зв"язків. Враховуючи викладене, позивачка була вимушена звернутись до суду за захистом законних інтересів.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не з"явився, у наданому суду клопотанні просив розглянути справу без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відзиву на позов не подано.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2018 померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3 та акції Українсько-німецького ЗАТ "Графія Україна". Заповіт за життя померла не складала, спадкоємців першої, другої, третьої черги за законом у померлої ОСОБА_4 не має.

Позивачка є племінницею чоловіка померлої ОСОБА_4 ОСОБА_5, який помер 11.09.1972р. та двоюрідною сестрою сина померлої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який помер 06.09.2017. Хоча прямих родинних зв"язків між позивачкою та померлою не має, проте, вона завжди вважала її рідною тіткою та останні сім років проживала з нею однією сім"єю.

Статтею 315 ч.1 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому ст.2 СК містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї.

Норма ст.1264 ЦК України, розрахована в першу чергу для того, щоб надати право на спадкування й іншим родичам спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Юридичний факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка займалась лікуванням померлої ОСОБА_4, а також похованням, що підтверджується виписками з лікувальних закладів, договором-замовленням №914 на організацію та проведення поховання ОСОБА_4

За правилами ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім'ї, тощо.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Для підтвердження проживання однією сім'єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Так, в матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують факт проживання з 2011 року і до дня смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування та підтримку один одного морально і матеріально. Зокрема, це підтверджується спадковою справою, виписками з лікувальних закладів, договором-замовленням №914 на організацію та проведення поховання ОСОБА_4, показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

З Інформаційної довідки Приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_8 зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54223821 від 26.11.2018, після смерті ОСОБА_4, вбачається, що була заведена спадкова справа №44/2018, із заявою про прийняття спадщини 02.02.2018 звернулась племінниця померлої - ОСОБА_1, свідоцтво про спадщину не видавалось. Інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з питанням оформлення свого спадкового права після смерті ОСОБА_4, крім позивача ОСОБА_1, не має.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Абзацем 2 п.2 зазначеною Постанови Пленуму визначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини необхідно позивачу для подальшої реалізації спадкового права після смерті ОСОБА_4

Визнання факту проживання ОСОБА_4 та позивача однією родиною не менше п'яти років до дня відкриття спадщини автоматично призводить до визнання його спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України. Отже встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.

Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину фактично або подавали б заяви про прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи наявність законних підстав вважати, що позивач з 2011 року та на день смерті ОСОБА_4 постійно проживали разом однією родиною за адресою: АДРЕСА_4, а оскільки інших спадкоємців не має, то і наявність необхідності встановлення факту належності її до спадкоємців четвертої черги, що вона подала у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, однак отримала відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, що є перешкодою у реалізації позивачем вищевказаного права на спадкування, суд вважає що право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1217, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 247, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка померла 05 травня 2018 року з 2011 року до моменту смерті за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, яка померла 05 травня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 08 лютого 2019 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.