У Х В А Л А

9 грудня 2019 року місто Київ

справа № 757/20281/15-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/17318/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Златобанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Арго", ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року позов ПАТ "Златобанк" про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Арго", ОСОБА_1 на користь ПАТ "Златобанк" заборгованість за кредитним договором № 149/12-KLMV від 22 червня 2012 року, яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 4 178 000 доларів США та 1 000 000 євро, заборгованості за процентами в розмірі 379 543,68 доларів США та 85 250 євро, заборгованості по сплаті пені в розмірі 507 332 грн. 11 коп., штрафу за неналежне виконання зобов`язання в розмірі 5 000 грн. та простроченої комісії в розмірі 14 575 грн.

14 вересня 2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення.

Апеляційна скарга подана з пропуском строку, встановленого статтею 297 ЦПК України (в редакції, що була чинною на момент подання апеляційної скарги), але скаржник порушує питання про поновлення цього строку.

Так, у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що 1 вересня 2017 року рішення суду було вручено адміністратору будинку у якому він проживає, а передано скаржнику лише 13 вересня 2017 року, після повернення останнім із відпустки.

Посилаючись на викладене, просив визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.

Проте, зазначені доводи скаржника не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 294 ЦПК України (в редакції, що була чинною на момент подання апеляційної скарги) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як убачається з матеріалів справи, рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року було отримане ОСОБА_1 особисто під розписку 1 вересня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с. 207).

Наведені обставини свідчать про те, що останнім днем строку для подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення було 11 вересня 2017 року.

Апеляційну скаргу подано 14 вересня 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Наведені скаржником доводи щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема особистим підписом ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні про отримання судового рішення.

Отже, скаржнику необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та вказати інші підстави поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу (аналогічні положення містилися у статтях 294, 297 ЦПК України в редакції, що була чинною на момент подання апеляційної скарги), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі неподання заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин поважності його пропуску у визначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я. В. Головачов