Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 13 лютого 2019 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі своєю вищезгаданою заявою, за якою просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 з 2010 року і по день його смерті - 23.09.2018 року.

У судовому засіданні представник заявника просила суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи подав суду заяву, якою проти задоволення заяви не заперечував, просив справу розглядати без їх участі.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (п.1 ч.1 та ч.2 ст. 315 ЦПК України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 30 грудня 2015 року померла бабуся заявника ОСОБА_4, після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на праві спільної часткової власності в рівних долях з ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не залишила.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_3, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 1982 року та син померлої ОСОБА_2.

Заінтересована особа ОСОБА_2 є батьком заявника, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався.

23.09.2018 року помер ОСОБА_3, заповіту на випадок смерті він не залишив.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Заявник є єдиним спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_3, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем однією сімєю більше пяти років на час відкриття спадщини.

Заявник з 2010 року переїхав від батька та став постійно проживати разом із своєю бабусею та ОСОБА_3, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, заявник піклувався про бабусю та її чоловіка.

Після смерті бабусі ОСОБА_4 заявник залишився проживати разом із ОСОБА_3, після його смерті заявник продовжує проживати у вказаній квартирі, отже фактично прийняв спадщину після померлого ОСОБА_3, оскільки проживав разом із померлим з 2010 року, тобто не менше пяти років до часу відкриття спадщини, що, крім вищезазначеного, узгоджується й зі свідоцтвом про поховання спадкодавця та показаннями допитаних свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначили про участь заявника у похоронах спадкодавця.

Таким чином, вказаний факт підтверджено не тільки поясненнями заявника та свідка, він узгоджується і з матеріалами справи документально.

Приймаючи до уваги перелічені обставини, суд вважає достовірно встановленим той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю з 2010 року по день смерті ОСОБА_3, тобто по 23.09.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), заінтересована особа: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), про встановлення факту постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 2010 року та по день його смерті по 23 вересня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін