Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про збільшення розміру аліментів до ОСОБА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого сторони мають сина - ОСОБА_2, 11.04.2010р.н. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.02.2016 року ухвалено стягувати аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, 11.04.2010р.н. в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В звязку з внесенням змін до деяких законодавчих актів, просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 08.01.2019 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2016 року ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_3 аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, 11.04.2010р.н. в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №536/1557/17 зазначено, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред'явлення позову про зміну розміру аліментів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, підставою для збільшення розміру присуджених аліментів позивач зазначає лише Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набрав чинності 08 липня 2017 року, яким визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому позивачка не надала суду жодних доказів, які б підтверджували, що саме вказана частина стягнення є необхідною для рівня життя дитини, достатнього для його фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, зміни стану здоров'я та матеріального становища дитини, зміни матеріального становища платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення для підтвердження вимоги збільшення розміру аліментів та підтвердження, що стягуваний розмір аліментів є не достатнім для рівня життя дитини.

При таких встановлених обставинах справи суд приходить до висновку, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред'явлення позову про зміну розміру аліментів, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір» та керуючись положенням ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим віднести судовий збір на рахунок держави.

Керуючись ст. ст.12,13,81,141,259,263,264,265,274-279 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов