Справа № 740/2822/19
Провадження № 2/740/1027/19
РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретарів судового засідання Шадура І.Ю., Кубрак Н.М.,

позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Салій О.О.,

відповідача ОСОБА_2 та її представника-адвоката Івашка В.В.,

відповідача ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,- ОСОБА_4 ,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування кв. АДРЕСА_1 . Позов обгрунтований тим, що сторони є співвласниками даної квартири, позивач- 1 / 2 частки, відповідач ОСОБА_2 - 1 / 3 частки, відповідач ОСОБА_3 - 1 / 6 частки. Вказана квартира розташована на 5 поверсі багатоквартирного будинку і складається із трьох кімнат- 5, площею 17,1 кв.м, 6, площею 17,1 кв.м, 7, площею 10,4 кв.м, загальна площа квартири 61,7 кв.м, житлова площа 44,6 кв.м. Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю позивача і відповідача ОСОБА_3 .. Позивач проживає у квартирі разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , останні користуються кімнатою 5. Між сторонами існують тривалі неприязні стосунки, позивач з дружиною позбавлені можливості користуватись іншими приміщеннями загального користування-коридором, ванною, туалетом, кухнею. Відповідач ОСОБА_3 фактично проживає та зареєстрована в іншому житловому приміщенні, але користується комунальними послугами у спірній квартирі, не сплачуючи комунальні послуги. Оплата комунальних послуг здійснюється на особовий рахунок, відкритий на ім`я відповідача ОСОБА_2 , яка самостійно визначає розмір щомісячних платежів позивача. Виконання обов`язків по оплаті комунальних послуг ускладнюється наявністю лише одного особового рахунку. Згода щодо вільного користування квартирою та оплати комунальних послуг між сторонами відсутня. Просить позов задовольнити та виділити сторонам житлові приміщення відповідно до висновку експерта №С-480 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 06 вересня 2018 року згідно варіанту №1 встановлення порядку користування квартирою.

Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що заперечення учасників справи відсутні.

У відзиві від 01 серпня 2019 року відповідач ОСОБА_2 просить відмовити у позові з посиланням на те, що позивач користується кімнатою 5, вона користується кімнатою 7, кімната 6 перебуває у спільному користуванні. Порушення прав позивача відсутнє, спір відсутній. Не виділення їй відособленої кімнати призведе до суттєвого погіршення житлових умов.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Салій О.О. позов підтримали, просили виділити житлові приміщення згідно варіанту експертизи №1, посилаючись на тривалі неприязні відносини сторін через неможливість позивача вільно користуватись квартирою, наявністю лише одного особового рахунку, що призводить до невизначеності щодо розміру комунальних послуг. Позивач із дружиною фактично користуються кімнатою 5, відповідач ОСОБА_2 -кімнатою 7, відповідач ОСОБА_3 проживає у іншому місці, але періодично користується ванною кімнатою без оплати комунальних послуг. В добровільному порядку спірні правовідносини не врегульовані.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Івашко В.В. в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що запропонований позивачем варіант користування квартирою порушує право на користування ізольованим приміщенням. Позивач користується кімнатою 5, вона користується кімнатою 7, кімната 6 у загальному користуванні. Вона є особою з інвалідністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що є співвласником спірної квартири, останні 10 років у даній квартирі не проживає, періодично в зимовий період користується ванною, сплачує комунальні послуги, особовий рахунок відкритий на ОСОБА_2 ..

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити, пояснивши, що через тривалі неприязні відносини із ОСОБА_2 разом із позивачем не має можливості вільно користуватись квартирою.

Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків.

Судом встановлено, що співвласниками кв. АДРЕСА_1 є: позивач ОСОБА_1 - 1 / 2 частка, реєстрація права власності проведена 12 грудня 2011 року, відповідач ОСОБА_2 - 1 / 3 частка, реєстрація права власності проведена 25 липня 2008 року, відповідач ОСОБА_3 - 1 / 6 частка, реєстрація права власності проведена 12 грудня 2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 ..

Вказана квартира розташована на 5 поверсі 5-типоверхового багатоквартирного будинку, складається із трьох ізольованих кімнат-«5», площею 17,1 кв.м, «6», площею 17,1 кв.м, «7», площею 10,4 кв.м., кухня, площею 5,8 кв.м, ванна кімната, площею 2, 0 кв.м, туалет, площею 1,1 кв.м, коридор, площею 7,5 кв.м, балкон, площею 0,7 кв.м, загальна площа квартири 61,7 кв.м, жила площа 44,6 кв.м, підсобна 16,4 кв.м.

Дані обставини учасниками судового розгляду не заперечуються, також останніми підтверджено про фактичне користування позивачем ОСОБА_1 кімнатою 5, відповідачем ОСОБА_2 кімнатою 7, та не проживання у квартирі відповідача ОСОБА_3 ..

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу користування квартирою.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Дана стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Враховуючи розмір часток сторін, як співвласників квартири, позивач ОСОБА_1 має право на 22, 3 кв.м житлової площі (44,6/2=22,3), відповідач ОСОБА_2 має право на 14,86 кв.м житлової площі (44,6/3=14,86), відповідач ОСОБА_3 -на 7,04 кв. м (44,6/6=7,04), що із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин є підставою для визначення порядку користування відповідно до висновку експерта №С-480 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 06 вересня 2018 року, наданого позивачем, згідно варіанту №1 встановлення порядку користування квартирою. Даний варіант враховує інтереси сторін і є найбільш оптимальним, розмір житлових приміщень є найбільш наближеним до ідеальних часток сторін, що не приведе до більшого ускладнення існуючих правовідносин та сприятиме ефективному використанню належних приміщень квартири.

Докази на спростування даного висновку експертизи, зокрема, іншого висновку експертизи, відповідачами суду не подані.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 19, 81, 83, 265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визначити порядок користування кв. АДРЕСА_1 :

виділити ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , як співвласнику 1 / 2 частки квартири, у користування житлову кімнату «5», площею 17,1 кв.м, частину житлової кімнати «7», площею 8,3 кв.м, частину приміщень спільного користування площею 5,47 кв.м,-визначених висновком експерта №С-480 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 06 вересня 2018 року згідно варіанту №1 встановлення порядку користування квартирою для співвласника 1 / 2 частки;

виділити ОСОБА_2 , місце проживання в АДРЕСА_2 , як співвласнику 1 / 3 частки квартири, у користування частину житлової кімнати «6», площею 12,3 кв.м, частину житлової кімнати «7», площею 2,1 кв.м, балкон, площею 0,7 кв.м, частину приміщень спільного користування площею 5,47 кв.м,- визначених висновком експерта №С-480 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 06 вересня 2018 року згідно варіанту №1 встановлення порядку користування квартирою для співвласника 1 / 3 частки;

виділити ОСОБА_3 , місце проживання в АДРЕСА_3 , як співвласнику 1 / 6 частки квартири, у користування частину житлової кімнати «6», площею 4,8 кв.м, частину приміщень спільного користування площею 5,47 кв.м,-визначених висновком експерта №С-480 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 06 вересня 2018 року згідно варіанту №1 встановлення порядку користування квартирою для співвласника 1 / 6 частки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 10 грудня 2019 року