Справа № 298/47/19
Номер провадження 2/298/84/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лютянської М.С.,

при секретарі Коваль А.Ю.,

за участі прокурора Безугла І.І.,

представника відділу охорони здоровя Великоберезнянської РДА ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах департаменту охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністрації та відділу охорони здоровя Великоберезнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі департаменту охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністрації та відділу охорони здоровя Великоберезнянської районної державної адміністраціїзвернувся в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2017 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Даним вироком встановлено, що 16 червня 2016 року, біля 00 години 30 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи на площі неподалік залізничного вокзалу, по вул. Шевченка в смт. Великий Березний, в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю смт. Великий Березний, вул. Вакарова, 10, а саме один удар правою рукою в область обличчя, від якого потерпілий впав на землю та кілька ударів ногою по голові, заподіявши потерпілому травматичний анагулярний перелом нижньої щелепи зправа, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій мяких тканин обличчя зправа, підшкірну гематому, крововилив в конюнктиву правого ока, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1012 від 12.10.2016 р. відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 16 червня 2016 року знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Великоберезнянської районної лікарні. Сума витрат на лікування склала 243 грн. 01 коп. Крім того, потерпілий ОСОБА_3 з 16 по 22 червня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у отоларингологічному відділенні Закарпатської обласної клінічної лікарні імені ОСОБА_4, яка фінансується за кошти департаменту охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністрації. Середня вартість одного ліжко-дня у червня 2016 року становила 377 грн. 26 коп., а тому витрати на стаціонарне лікування потерпілого в Закарпатській обласній клінічній лікарні склали 2263 грн. 56 коп. Враховуючи наведене та те, що витрати закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину повинні бути відшкодовані особою, що вчинила кримінальне правопорушення прокурор просить стягнути такі з відповідача в судовому порядку.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відділу охорони здоров'я Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник департаменту охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністраціїу судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, зобовязався відшкодувати витрати понесені на лікування потерпілого в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, виконає покладені на нього обовязки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання (а.с. 12-17).

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 було завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок яких останній 16 червня 2016 року знаходилася на лікуванні в хірургічному відділенні Великоберезнянської районної лікарні, сума витрат на лікування становить 243,01 грн. (а.с. 11), а з 16 по 22 червня 2016 року ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікування в отоларингологічному відділенні Закарпатської обласної клінічної лікарні імені ОСОБА_4 6 ліжко-днів, середня вартість одного ліжко-дня становить 377,26 грн. Загальна сума витрат департаменту охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністраціїна лікування ОСОБА_3 протягом 6 днів склала 2263,56 грн (а.с. 9, 10).

Згідно п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В порядку ст. 206 ч.4 вказаного Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно п. 5 зазначеної Постанови закладу охорони здоров'я відшкодовуються тільки кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_2, в добровільному порядку не відшкодував бюджетні кошти, які були затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про задоволення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1166, 1206 ЦК України, ст. ст. 76-81, 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (89000, Закарпатська область, Великоберезнянський район, смт. Великий Березний, вул. Набережна, 12) кошти на стаціонарне лікування ОСОБА_3 витрачені Закарпатською обласною клінічною лікарнею імені ОСОБА_4 на користь держави в особі департаменту охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністрації (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, МФО 812016, , р/р 2554 в ГУДКСУ в Закарпатській області) в сумі 2263 (дві тисячі двісті шістдесят три) грн. 56 коп. та на користь держави в особі відділу охорони здоровя Великоберезнянської районної державної адміністрації (89000, Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Штефаника, 71, МФО 812016, , р/р 2861 в ГУДКСУ в Закарпатській області) в сумі 243 (двісті сорок три) 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім сорок) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: М.С.Лютянська