РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 559/209/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/1447/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Ралець Р.В.

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий Боймиструк С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання : Шептицька С.С..

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на дії та рішення державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гордієнко Євгенії Валеріївни та начальника Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мулик Ганни Петрівни,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_6 , як представник ОСОБА_5 звернулася до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Гордієнко Є.В. та начальника Дубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Мулик Г.П. В поданій скарзі та просила :

визнати неправомірними дії державних виконавців, які полягають в обчисленні заборгованості зі сплати аліментів, яка рахується за ОСОБА_7 , по виконавчому листу про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття;

визнати незаконним розрахунок заборгованості по аліментах, обчислений 18 квітня 2019 року вказаними державними виконавцями при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення заборгованості по аліментах за вказаним виконавчим провадженням;

зобов`язати державного виконавця обчислити заборгованість по сплаті аліментів за вказаним виконавчим провадженням, за період з січня 2015 року по січень 2019 року з врахуванням вимог чинного законодавства.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року у задоволенні зазначеної скарги відмовлено за безпідставністю.

Ухвала мотивна тим, що державні виконавці під час здійснення виконавчих процедур діяли в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подала на неї апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що поза увагою державного виконавця та начальника відділу залишилися норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" №2037-УІІІ від 17.05.2017, який набрав чинності з 08 липня 2017 року, де зазначено, що мінімальний розмір аліментів підвищено з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який визначається кожного року законом про Державний бюджет. Зазначає, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду поставлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже, мінімальний розмір аліментів встановлюється законом, а не судовим рішенням, тому збільшення мінімального розміру аліментів є підставою автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з врахуванням цього збільшення.

З цих підстав, просила скасувати ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Дубенський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Рівненській області зазначає, що в частині здійснення розрахунку за період з 06.05.2016 та до 28.08.2018 (з часу звільнення боржника з роботи і до здійснення перерахунку), відповідно до судового рішення, аліменти обраховувалися по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що було зазначено в розрахунку заборгованості по аліментах.

Вказує, що 8 липня 2017 року набув чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037-УІІІ, яким статтю 195 СК України викладено у новій редакції.

Зазначає, що підставою для проведення перерахунку розміру аліментів, яка була встановлена у виконавчому листі раніше, є наявність двох обставин: 1) якщо платник аліментів не працює на час визначення розміру аліментів; 2) існує неналежне виконання платником аліментів своїх зобов`язань, яке призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Однак, як видно з розрахунку заборгованості по аліментах після звільнення з роботи, аліменти боржником сплачувались, а заборгованість не перевищувала три місяці та навпаки станом на 01.01.2017 переплата по аліментах становила 753,11 грн. У зв`язку з цим, підстав для застосування ч.3 ст. 195 СК України та перерахунку не було.

Вказує, що ч. 1 ст.71 ЗУ "Про виконавче провадження" доповнено абзацом другим, відповідно до якого, виконавець стягує аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше гарантованого розміру, передбаченого СК України та абзацом другим ч.2 ст.182 СК України, за яким мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, набрали чинності 28.08.2018. Тобто, правові підстави для самостійного перерахунку аліментів державному виконавцю були надані починаючи з 28.08.2018.

Враховуючи вищенаведене просили, в задоволенні апеляційної скарги відмовити, увалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_6 адвокат Мельник Т.В. в судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Державний виконавець Гордієнко Є.В., начальник ДВС Мулик Г.П. та представник боржника ОСОБА_7 - адвокат Іваницька Н.О.,просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні скарги на дії ДВС, суд першої інстанції дійшов висновку, що орган уповноважений на здійснення виконавчих процедур діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Судами установлено, що 02.06.2015 було відкрито виконавче провадження ВП №47708416 та перебувало на виконанні Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.39).

Згідно наданих копій документів з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем проводилось ряд виконавчих дій, зокрема: державним виконавцем Рикун Н.М. 04.06.2015 направлено запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями та до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно отриманих відповідей боржник працював в ПАТ "Єврошпон-Смига". У зв`язку з цим 15.06.2015 р. постанову про стягнення аліментів державним виконавцем було направлено на адресу ПАТ "Єврошпон-Смига" (а.с.38).

Згідно довідки № 486 від 14.05.2018 ПАТ "Єврошпон-Смига", ОСОБА_7 не працює на підприємстві з 06.05.2016. На підставі наданих звітів про відрахування із заробітної плати боржника та квитанцій, пред`явлених боржником станом на 06.05.2016 (дата звільнення) переплата по аліментах становила 0,01 грн. (а.с.28).

Обставина звільнення боржника з роботи слугувала однією з підстав для звернення стягувача до державного виконавця щодо перерахунку розміру сплачуваних ним аліментів.

Як зазначено в розрахунках зі сплати аліментів по АСВП № 47708416, станом на 17.01.2019 переплата по аліментах становить 481,99 грн (а.с.6-8).

Дубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області було надано відповіді на звернення стягувача про перерахунок аліментів з 30 на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2017, а також розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по АСВП № 47708416 (а.с.6-9, 23-24, 30).

Як зазначено у повідомленнях начальника Дубенського міськрайонного відділу ДВС Мулик Г.П. № 10119 від 10.05.2019 та № 4215 від 26.02.2019, при здійсненні перерахунку, починаючи з 28.08.2018 року були взяті до уваги зміни до ч.2 ст.182 СК України, якими визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які також були внесені Законом №2475-УІІІ від 03.07.2018 (а.с.9-10, 30).

Станом на 28.08.2018 дитині, на утримання якої з боржника стягуються аліменти: сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилось 13 років. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет на 2018 рік", станом на 28.08.2018, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.07.2018 по 01.12.2018 становив 1944 грн. Отже, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 972 грн, про що зазначено в розрахунку.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України (у редакції, чинній до моменту прийняття Закону України від 17.05.2017 року №2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VIII, частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.»

Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII частину першу статті 71 ЗУ "Про вииконавче провадження" доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто, законодавством передбачено механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру передбаченого СК України, при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18).

Таким чином, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності нової редакції статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, до цього у державного виконавця не було повноважень стягувати мінімальний гарантований розмір аліментів, а тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку що держвиконавець та начальник ДВС діяли в межах своїх повноважень та відповідно до закону.

Що стосується вимог про перерахунок заборгованості ОСОБА_7 по аліментах з січня 2015 року (ухвалення судового рішення) до його звільнення з роботи 6 травня 2016 року, то вони взагалі нічим не обґрунтовані.

Перерахунок заборгованості здійснюється за її наявності, а в ОСОБА_7 , вона відсутня, тобто мала місце переплата ним аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 06 грудня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук