Справа № 202/1812/19
Провадження № 2/202/1346/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Дівіндір Н.М., представника відповідача Шаповал Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що з 2000 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 1 листопада 2003 року шлюб між ними був розірваний. Після розлучення син проживає разом з нею. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення повноліття. На даний час сину виповнилося 18 років та виплату аліментів припинено. Однак син продовжує навчання у 11 класі середньої загальноосвітньої школи № 14, є інвалідом 2 групи з дитинства, потребує постійного догляду, знаходиться на її утриманні. Вона отримує мінімальну пенсію в розмірі 1497 грн. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. За цих підстав позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засіданні позивач та третя особа ОСОБА_3 не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, надав письмовий відзив на позов, в якому зазначає, що ОСОБА_3 , навчаючись у школі, не є таким, що продовжує навчання, не вступив до будь-якого навчального закладу, отримує з 18.01.2019 року державну соціальну допомогу в розмірі 1497 грн. Він не має матеріальної можливості надавати сину допомогу, оскільки з 10.04.2014 року був вимушений звільнитися з роботи за станом здоров`я, є інвалідом першої групи, потребує сторонньої допомоги. Отримує пенсію в розмірі 2000 грн., інших джерел доходу не має. Щомісячно витрачає на ліки 250-350 грн. Вимушений винаймати кімнату, сплачуючи щомісячно за комунальні послуги 700-1000 грн. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала, з підстав, наведених у відзиві.

Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та є інвалідом другої групи з дитинства.

Відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2002 року відповідачем сплачувалися аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

З 18 грудня 2018 року сплату аліментів припинено у зв`язку з досягненням дитиною повноліття, заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Також судом встановлено, що на час досягнення повноліття ОСОБА_3 навчався у Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 14» Дніпропетровської міської ради, згідно з листом якого строк видачі свідоцтва про повну середню освіту 27.06.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не працює, є інвалідом першої групи за загальним захворюванням, згідно з висновком лікарів потребує постійного стороннього догляду, періодично проходить лікування, отримує пенсію в розмірі 2073 грн. 76 коп.

В свою чергу позивач отримує пенсію за віком у розмірі 1497 грн., інших доходів не має.

Повнолітній ОСОБА_3 як особа з інвалідністю отримує з 18.01.2019 року державну допомогу в розмірі 1497 грн. щомісячно.

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином.

Приймаючи до уваги, що повнолітній ОСОБА_3 , який навчається у загальноосвітній школі, не має можливості працевлаштуватися та самостійно заробляти собі на життя, з урахуванням матеріального стану сторін та самої дитини, стану їх здоров`я, всіх інших обставин, передбачених статтями 182, 200 Сімейного кодексу України, зокрема можливість одержання утримання від матері, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 12 березня 2019 року, до закінчення навчання 27 червня 2019 року включно, оскільки, на переконання суду, відповідач хоча і є непрацездатною особою, але, одержуючи пенсію, має можливість надавати сину матеріальну допомогу в такому розмірі на час його навчання у школі.

Суд враховує, що відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, не залежить від отримання останніми доходу, та повнолітній ОСОБА_3 , будучи школярем, потребує матеріальної допомоги, оскільки в даному випадку державна соціальна допомога виплачується йому у зв`язку з інвалідністю та до отримання загальної середньої освіти він не має можливості працевлаштуватися та самостійно забезпечувати свої потреби.

Підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку відсутні, оскільки відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не надано доказів продовження ОСОБА_3 навчання після 27.06.2019 року.

При цьому в разі продовження ОСОБА_3 у подальшому навчання позивач або сама повнолітня дитина не позбавлені права звернутися з позовом про стягнення аліментів на підставі ст. 199 Сімейного кодексу України.

Таким чином, позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 280-281, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини доходу (заробітку) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 12 березня 2019 року до закінчення навчання - 27 червня 2019 року включно.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Строк складення повного судового рішення 31 липня 2019 року.

Суддя Н.Ю. Марченко