Справа № 177/1556/19
Провадження № 6/177/46/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали подання головного державного виконавця Криворізького РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Шманіної Катерини Юріївни, погодженого в.о. начальника Криворізького РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Самчук А.В. про примусове входження до володіння особи в порядку ст. 439 ЦПК України -

В С Т А Н О В И В:

12.09.2019 головний державний виконавець Криворізького РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Шманіна К.Ю. звернулася до суду із зазначеним поданням, в якому просила суд винести ухвалу, якою дозволити головному державному виконавцю Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області примусове входження на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця мешкання АДРЕСА_2 з метою проведення опису та арешту нерухомого майна належного йому на праві власності.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначила, що у Криворізькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконавчого листа № 526/904/18 від 22.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 370541,28 грн.

Стягувачем пред`явлено виконавчий документ за місцем знаходження майна боржника за адресою АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок загальною площею 46,2 кв.м, літня кухня, вбиральня, сарай, огорожа, водоколонка, брама, а також земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0092 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану за вищевказаною адресою, що на праві власності належить боржникові.

Стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначено, що майно боржника знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним державним виконавцем Криворізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Шманіною К.Ю. винесено постанову від 06.06.2019 про відкриття виконавчого провадження АСВП № 59298369 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Вказаною постановою боржника зобов`язано подати виконавцю декларацію про доходи та майно в строк до 5 робочих днів з моменту відкриття виконавчого провадження та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, за формою передбаченою додатком 2 до Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Постанова про відкриття виконавчого провадження 06.06.2019 була направлена боржнику за вих. № 10722 рекомендованим листом з повідомленням за адресою визначеною у виконавчому документі, як місце проживання: АДРЕСА_2 . /

Так в ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем вживалися заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для забезпечення повного фактичного виконання рішення. Державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника.

Для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було надіслано запити до МВС України, відповідно до якої за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Перевіркою відкритих рахунків в банківських установах, відповідно відповіді з Державної фіскальної служби, встановлено, що фізичну особу-підприємця припинено, дані щодо рахунків відсутні.

21.05.2018 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою місця знаходження майна боржника та встановлено, що боржник на час виїзду за вищевказаною адресою відсутній, мати боржника не надала дозвіл у добровільному порядку здійснити опис майна боржника, територія огороджена великим, бетонним парканом, тому виникає необхідність допущення до місця знаходження майна державного виконавця для проведення його опису в примусовому порядку за відповідним рішенням суду.

Невжиття заходів щодо проведення опису та арешту нерухомого майна, яке знаходиться за АДРЕСА_1 , може призвести до невиконання судового рішення, поставленого ім`ям України, що є неприпустимим.

Таким чином, виникає необхідність примусового входження на територію, за місцем знаходження майна, яке належать боржнику, ОСОБА_1

Державний виконавець в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала клопотання про розгляд подання за її відсутності, наполягала на задоволенні подання.

У зв`язку з тим, державний виконавець правом на участь в судовому засіданні не скористалася, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали подання, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні подання за таких підстав.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканість житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2ст. 311ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, щоці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Також, згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відомостей про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження суду не надано.

Таким чином, державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до житла боржника, для належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до житла; немає доказів про отримання ним викликів до державного виконавця, зокрема, боржнику не вручено у передбаченому законом порядку копії постанов про відкриття виконавчого провадження, не відібрано пояснень з приводу не виконання ним рішення суду. Отже, відсутні докази про ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання приватному виконавцю у вчинені виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця є передчасним та не необґрунтованим, тому з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла особи, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

Керуючись ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 30 Конституції України, ст.ст.208-210,217,219,293,376 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Криворізького РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Шманіної Катерини Юріївни, погодженого в.о. начальника Криворізького РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Самчук А.В. про примусове входження до володіння особи в порядку ст. 439 ЦПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: