Справа № 357/1605/17
У Х В А Л А

05 серпня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 6 скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ведмеденка Олександра Дмитровича, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась із скаргою на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що на виконанні у міському відділі ДВС знаходиться виконавчий лист №2/357/586/18 від 14 лютого 2018 року, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 15 лютого 2017 року і до досягнення дитиною трьох років та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів ОСОБА_2 , але неменше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2017 року і до повноліття дитини. 3 липня 2018 року старшим державним виконавцем за даними виконавчими листами відкрито виконавчі провадження №56682479 та №56682343. Зазначила, що державним виконавцем при проведенні розрахунку заборгованості по аліментах не враховано, що боржник ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець отримав суму загального доходу за звідний період 2017 року - 766 954,30 грн., а розрахунок заборгованості здійснено тільки з чистого доходу в сумі 62 934,06 грн. У зв`язку з чим, скаржницею було подано до суду скаргу на дії державного виконавця щодо проведення вказаних розрахунків. Постановою Київського апеляційного суду від 23.04.2019 року зобов`язано державного виконавця Ведмеденко О.Д. провести перерахунок заборгованості по аліментах, однак не дивлячись на обставини встановлені рішенням суду державним виконавцем було знов складено розрахунки заборгованості зі сплати аліментів виходячи з чистого доходу ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця. А тому, просила суд визнати дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області щодо проведення розрахунку заборгованості по аліментам неправомірними та зобов`язати провести перерахунок заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_2

Скаржниця та її представник, в судове засідання не з`явились, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, представник скаржниці направила до суду заяву про розгляд скарги за їх відсутності, скаргу підтримала в повному обсязі.

Старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ведмеденко Олександр Дмитрович в судове засідання не з`явився, про час та день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2018 року по справі №357/1605/17, видано два виконавчих листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 15 лютого 2017 року і до досягнення дитиною трьох років та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2017 року і до повноліття дитини.

3 липня 2018 року старшим державним виконавцем Бобриковою О.В. відкрито виконавчі провадження АСПВ №56682479 та АСПВ №56682343 на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2018 року.

28 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Бобриковою О.В. за виконавчими листами 2/357/586/18, виданого 27 червня 2018 року та 2/357/586/18, виданого 27 червня 2018 року здійснено розрахунки зі сплати аліментів.

Після надходження до начальника Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області скарги заявника, звільнення державного виконавця Бобрикової О.В. та передачі вказаних виконавчих проваджень ОСОБА_4 , останнім здійснено розрахунки заборгованості зі сплати аліментів на суму 17068, 23 грн. та 4248,91 грн.

Не погоджуючись із вказаними розрахунками ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернулась до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ведмеденка Олександра Дмитровича. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 10.01.2019 року у задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23.04.2019 року вказану ухвалу скасовано, а скаргу ОСОБА_1 задоволено.

31.05.2019 року на виконання постанови Київського апеляційного суду від 23.04.2019 року заступником начальника Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Ведмеденко О.Д. здійснено розрахунки заборгованості зі сплати аліментів на суму 5 252,82 грн. та 866,91 грн.

З вказаних розрахунків вбачається, що їх складено виходячи з чистого доходу ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця.

Як вбачається з витягу з реєстру платників єдиного податку, ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За положеннями ч. 3 та ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частиною 2 ст. 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно з приписами ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість у боржника ОСОБА_2 виникла з лютого 2017 року.

ОСОБА_2 у звітний період 2017 року був фізичною особою-підприємцем, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі витягом з реєстру платників єдиного податку.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні розрахунку заборгованості ОСОБА_2 державний виконавець виходив із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості.

За положеннями ч. 3 та ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частиною 2 ст. 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що дана редакція ст. 195 СК України почала діяти на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набув чинності з 1 липня 2017року.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник не погоджується з діями державного виконавця в частині застосування норм права, при проведенні розрахунку заборгованості, що призвело до невірного встановлення розміру заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що до даних правовідносин до 1 липня 2017 року повинна застосовуватись норма ч. 2 ст. 195 СК України в попередній редакції, відповідно до якої заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

З огляду на викладене, суд вважає дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо проведення перерахунку заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № 56682343 та № 56682479 від 3 липня 2018 року неправомірними, скаргу ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, та вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області провести перерахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № 56682343 та № 56682479 від 3 липня 2018 року з урахуванням фактичного заробітку (доходу), крім іншого, отриманого ОСОБА_2 згідно довідки Білоцерківського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №1937/9/10-02 від 25.09.2018 року, що складає за 2017 рік 766 954,30 грн..

Разом з тим, як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року N 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно положення ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що державний виконавець під час здійснення примусового виконання судового рішення не здійснив всіх необхідних та наданих йому Законом заходів щодо проведення належного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, а тому дії виконавця слід визнати неправомірними та зобов`язати провести новий розрахунок заборгованості по аліментах.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 3, 18, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451, 352, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ведмеденко Олександра Дмитровича щодо проведення розрахунку заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), у виконавчих провадженнях № 56682343 та № 56682479 від 3 липня 2018 року.

Зобов`язати старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ведмеденко Олександра Дмитровича провести перерахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), у виконавчих провадженнях № 56682343 та № 56682479 від 3 липня 2018 року з урахуванням фактичного заробітку (доходу), крім іншого, отриманого ОСОБА_2 згідно довідки Білоцерківського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №1937/9/10-02 від 25.09.2018 року, що складає за 2017 рік 766 954,30 грн.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель