Справа № 690/276/19
Номер провадження № 2/690/172/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватне акціонерне товариство «СГ «ТАС», про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, повноваження якого підтверджуються довіреністю від 27.12.2018 року № 08-2019, звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» завдані збитки у порядку регресу в розмірі 13 526 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.03.2017 року з вини ОСОБА_2 у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , який був застрахований у позивача відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 20.12.2016 року № 06/02-40К-0068178.

Внаслідок вказаного страхового випадку, який стався із застрахованим автомобілем «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , позивачем виплачено вартість його відновлювального ремонту у розмірі 22 216,90 грн., у якості страхового відшкодування.

Приватним акціонерним товариством «СГ «ТАС», у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , відшкодовано позивачу лише 8 690,36 грн. із 22 216,90 грн., що мотивовано застосуванням умов щодо франшизи та коефіцієнту зносу автомобіля «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 .

Різниця між фактичним розміром шкоди, яка заподіяна позивачу, та страховим відшкодуванням, яке здійснено страховиком ОСОБА_2 , становить 13 526,54 грн., про стягнення яких і заявлено позовну вимогу.

Представником відповідача, повноваження якої підтверджено ордером від 06.08.2019 року серія ЧК № 130453, подано відзив на позовну заяву, у якій вказано на безпідставність та невмотивованість заявлених вимог та необхідність відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, а також стягнути з позивача на користь відповідача витрати, понесені на правову допомогу.

За змістом відзиву представником відповідача, не заперечуючи причетності та вини ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, у якій 07.03.2017 року пошкоджено автомобіль «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , вказано, що розрахунок страхового відшкодування, виплаченого на відновлювальний ремонт, відповідно до п. 23, наданого представником позивача розрахунку, здійснено з урахуванням коефіцієнту зносу пошкодженого автомобіля. Крім того, вважає, що застосований приватним акціонерним товариством «СГ «ТАС» коефіцієнт зносу автомобіля «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , 0,6944 при розрахунку страхового відшкодування на користь позивача, є неналежним, а тому просила залучити страховика ОСОБА_2 до участі у даній справі як третю особу.

Ухвалою від 09.08.2019 року до участі у справі залучено приватне акціонерне товариство «СГ «ТАС» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, надіслано на його адресу копії позовної заяви та відзиву на неї, а також роз`яснено право на подання письмових пояснень по суті справи.

Відповідно до змісту відповіді на відзив представником позивача вказано, що виплачене страхове відшкодування страхувальнику автомобіля «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено з урахуванням франшизи у розмірі 2 850 грн. (0,5% від страхової суми), але без урахуванням експлуатаційного зносу, що передбачалось умовами п. 17.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 20.12.2016 року № 0068178, тож доводи представника відповідача щодо фактичного врахування експлуатаційного зносу позивачем під час здійснення страхової виплати не відповідають фактичним обставинам справи.

Представник позивача, яким заявлено позов, безпосередньо у судові засідання до Ватутінського міського суду Черкаської області та судові засідання у режимі відеоконференції не з`явився, з урахуванням попереднього подання ним заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила щодо можливості задоволення заявлених вимог з підстав, вказаних у позовній заяві, з підстав вказаних у відзиві. Окремо вказала, що позовні вимоги зумовлені тим, що приватним акціонерним товариством «СГ «ТАС», страховиком ОСОБА_2 , не належним чином виконано взяті зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування, тож у задоволенні позовних вимог до її довірителя слід відмовити.

Приватним акціонерним товариством «СГ «ТАС» 16.08.2019 року отримано ухвалу від 09.08.2019 року, копії позову та відзиву на нього, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 868, а також будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, не надано до суду жодних пояснень щодо позову або відзиву на нього, а також не забезпечено явки свого представника у судові засідання.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом безпосередньо у судовому засіданні досліджено надані сторонами докази на підставі яких встановлено фактичні обставини справи.

Між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» та ПАТ «Миронівський хлібопродукт» 20.12.2016 року укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № К068178, предметом якого вказано автомобіль Land Rover DISCOVERY, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , з страховою сумою 570 000 грн. Відповідно до змісту пп. 13.1 п. 13 вказаного договору передбачено, що у разі настання страхового випадку у вигляді дорожньо-транспортної пригоди розмір франшизи становить 0,5% від страхової суми, а п. 17.1 виплата відшкодування здійснюється без вирахування експлуатаційної зношеності запасних частин і деталей, які підлягають заміні.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 відповідно до полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 17.08.2016 року № АК/4505534 (ОСАГО) застрахована у ПАТ «СГ «ТАС». Відповідно до вказаного полісу забезпечуваним транспортним засобом вказано автомобіль ЗАЗ, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до змісту довідки Управління патрульної поліції у м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду № 981172, 07.03.2017 року о 09 год. 55 хв. за адресою: просп. Голосіївський, 70, м. Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення із задньою частиною ТЗ) за участі автомобілів ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та Land Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Страхувальником автомобіля Land Rover DISCOVERY, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , 09.03.2019 року повідомлено ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» про страховий випадок, дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 07.03.2019 року, та вказано про необхідність здійснення страхової виплати шляхом її перерахунку на СТО.

Характер пошкоджень автомобіля Land Rover DISCOVERY, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також перелік деталей, що потребують заміни, встановлено актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 09.03.2017 року.

Відповідно до рахунку на оплату № 6, складеного ТОВ «СТО Арт Сервіс» вартість послуг по ремонту автомобіля Land Rover DISCOVERY, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 25 066,90 грн., з яких 23 223,70 грн. вартість деталей, що потребують заміни, 1 843,20 грн. вартість робіт по заміні деталей.

Розрахунок суми страхового відшкодування у справі № 69 здійснено на підставі вказаного рахунку ТОВ «СТО Арт Сервіс» від 09.03.2017 року № 6, та становить 22 216,90 грн. (25 066,90 2 850), з урахуванням розміру безумовної франшизи 2 850 грн. (0,5% від суми страхової суми). Відповідно до п.п. 23, 26 вказаного розрахунку вказано, що розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) та вартість матеріального збитку згідно з умовами договору є тотожними, та становить 25 066,90 грн.

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» 23.03.2017 року затверджено до виплати страхове відшкодування у розмірі 22 216,90 грн. на користь ТОВ «СТО Арт Сервіс» з призначенням платежу «на ремонт Land Rover, АІ 6729 НОМЕР_3 , ПАТ «Миронівський хлібопродукт», що підтверджується страховим актом у справі № 69.

Відповідно до платіжного доручення від 24.03.2017 року № ЗР018451 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» перераховано ТОВ «СТО Арт Сервіс» 22 216,90 грн. згідно страхового акту № 69 від 23.03.2017 року на ремонт Land Rover, АІ 6729 ВО, ПАТ «Миронівський хлібопродукт».

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року, яка набрала законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 07.03.2017 року о 09 год. 55 хв. на пр. Голосіївському у м. Києві, керував автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , у порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної швидкості, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

За результатами розгляду заяви (претензії) ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) від 27.04.2017 року № 69, ПАТ «СГ «ТАС», страховиком автомобіля ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 (поліс АК/4505534), здійснено розрахунок страхового відшкодування за полісом ОСАГО розмір якого склав 8 690,36 грн. При здійснення розрахунку ПАТ «СГ «ТАС» враховано вартість замінених деталей автомобіля Land Rover DISCOVERY, д.н.з. НОМЕР_1 , 23 223,70 грн., а також застосовано коефіцієнт їх зносу 0,6944 (23 233,70 грн. х 0,6944 = 16 126,54 грн.), та франшизу у розмірі 250 грн. (25 066,90 грн. 16 126,54 грн. 250 грн. = 8 690,36 грн.)

Встановленим судом обставинам справи відповідають правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), законами України «Про страхування» та «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Положеннями п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено вичерпний перелік підстав за наявності яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу.

За змістом положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, положення ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Положеннями п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що забезпечений транспортний засіб це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди (водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду) та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

З урахуванням встановленого характеру спірних взаємовідносин, суд вважає, що позивач у цій справі як страховик особи, якій відшкодовано завдану шкоду, не набув право регресу до ОСОБА_2 , який є завдавачем такої шкоди, оскільки транспортний засіб, яким керував відповідач, не є забезпеченим саме позивачем у розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а таке право позивач міг би набути у разі перебування з відповідачем у відносинах страхування, та з одночасним існуванням умов, визначених п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла особа) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, а також його страховиком, у зв`язку з виплатою першим страхового відшкодування у розмірі 22 216,90 грн. шляхом їх перерахування ТОВ «СТО Арт Сервіс», яке мало провести відновлювальний ремонт автомобіля Land Rover DISCOVERY, д.н.з. НОМЕР_1 , засновані не на регресі, а на суброгації переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.

Невірно визначивши у прохальній частині позову спосіб захисту свого права шляхом вимоги стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу, позивач також за змістом позову посилався як на підставу для задоволення заявлених вимог на положення ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», тож суд застосовує їх до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оцінюючи дії ПАТ «СГ «ТАС» як страховика відповідача щодо здійснення страхової виплати на користь позивача у розмірі 8 690,36 грн., суд враховує наступне.

Положеннями п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно змісту п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи, яка встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до договору (полісу) обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 17.08.2016 року № АК/4505534 (ОСАГО), укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «СГ «ТАС», відносно автомобіля ЗАЗ, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 000 грн., та визначено розмір франшизи 250 грн.

За змістом ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, крім іншого, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.п. 2.4, 3.9 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (у редакції спільного наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року № 1335/5/1159) (далі Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.

Також у п. 7.37 вказаної Методики визначено формулу за якою слід розраховувати коефіцієнт фізичного зносу (1 (ринкова вартість КТЗ / ціна нового КТЗ в Україні або в провідних країнах-експортерах за інформацією з довідкової літератури).

Відповідно до змісту п. 7.38 даної Методики коефіцієнт фізичного зносу вважається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років для інших легкових КТЗ.

Водночас оскільки пошкоджений автомобіль Land Rover DISCOVERY, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, тобто на час дорожньо-транспортної пригоди за участі відповідача з часу його випуску минуло 10 років, тож застосування до нього коефіцієнту фізичного зносу, що дорівнює нулю, неможливе.

З огляду на вказане, ПАТ «СГ «ТАС» розраховано суму страхової виплати за шкоду заподіяну ОСОБА_2 , під час керування забезпеченим автомобілем ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до полісу від 17.08.2016 року № АК/4505534 (ОСАГО), розмір якої склав 8 690,36 грн.

При цьому, суд під час розгляду даної справи не перевіряє правильність обрахунку ПАТ «СГ «ТАС», страховиком відповідача, коефіцієнта фізичного зносу, та, як наслідок, правильність обрахування суми страхової виплати на користь позивача з його урахуванням, оскільки вказане не входить у предмет доказування у даній справі та виходить за межі позовних вимог.

У разі якщо, на думку сторони відповідача, діями ПАТ «СГ «ТАС» порушено умови зобов`язання відповідно до полісу від 17.08.2016 року № АК/4505534 перед ОСОБА_2 , то він має право захистити свої цивільні права та інтереси у судовому порядку.

Також доводи представника відповідача про те, що під час здійснення розрахунку страхового відшкодування, виплаченого на відновлювальний ремонт автомобіля Land Rover DISCOVERY, позивачем враховано коефіцієнт його зносу, про що вказано у п. 23 такого розрахунку, суд оцінює критично, оскільки умовами п. 17.1 договору добровільного страхування транспортного засобу Land Rover DISCOVERY, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , (КАСКО) від 20.12.2016 року № НОМЕР_4 , передбачено, що виплата відшкодування здійснюється без вирахування експлуатаційної зношеності запасних частин і деталей, які підлягають заміні. Крім того, наведені доводи представника відповідача спростовуються тим же розрахунком страхового відшкодування, у якому вартісні значення п. 23 (розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) та п. 26 (вартість матеріального збитку згідно з умовами договору страхування) є тотожними 25 066,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, різниця між страховим відшкодуванням виплаченим позивачем на відновлювальний ремонт автомобіля Land Rover DISCOVERY, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок недотримання ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху, та сумою страхової виплати здійсненої на користь позивача страховиком відповідача, підлягає стягненню з останнього у повному обсязі.

З огляду на вказане, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що представником позивача вірно розраховано різницю між фактичним розміром шкоди, яку зазнав позивач, і страховою виплатою страховика відповідача, яка підлягає стягненню з відповідача, та становить 13 526,54 грн. (22 216,90 8 690,36).

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн., які підтверджується платіжним дорученням від 22.05.2019 року № ЗР041119.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 24.04.2001 року Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп», адреса місцезнаходження вул. Глибочицька, 44, м. Київ, (п / р НОМЕР_7 в Столичній філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 380269) завдані збитки у порядку регресу у розмірі 13 526 (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 24.04.2001 року Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп», адреса місцезнаходження вул. Глибочицька, 44, м. Київ, (п / р НОМЕР_7 в Столичній філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 380269) сплачений судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29.11.2019 року.

Суддя Линдюк В.С.