ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року

м. Харків

справа № 636/3851/17

провадження № 22-ц/818/3322/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Чугуївська районна державна адміністрація, Мосьпанівська сільська рада Чугуївського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області, постановлену 13 травня 2019 року о 9 годині 30 хвилин у складі судді Ковригіна О.С.,-

у с т а н о в и в :

06 листопада 2017 року ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом про визнання за ОСОБА_1 права на земельні частки (паї), розташовані на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області із земель, які перебувають у резервному фонді вказаної сільської ради, з отриманням відповідних правовстановлюючих документів. Також просила визнати за ОСОБА_3 права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що позивач та її чоловік - ОСОБА_4 були членами колгоспу «Заря комунізму». В 1975 році позивач була визнана інвалідом другої групи та вийшла на пенсію. Її чоловік вийшов на пенсію в 1981 році, але продовжував працювати до 1988 року. В 1988 році позивач разом з чоловіком переїхали мешкати до м. Харкова. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, позивач прийняла спадщину після його смерті. У 2017 році вона дізналася про розпаювання колгоспних земель і про те, що в супереч вимог закону ні вона, ні її чоловік не були включені до списків громадян, які мають право на земельну частку пай.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 13 травня 2019 року позов ОСОБА_1 залишений без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що належним чином повідомлена ОСОБА_1 повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомила про причини неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, що є підставою для залишення її позову без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та направити справу до того ж суду для продовження розгляду. Посилається на порушення судом норм процесуального права. А саме, суд порушив вимоги п. 3 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), оскільки позивач 17.01.2018 повідомила суд про відсутність можливості з`являтися до суду за станом здоров`я і просила розглядати справу за її відсутності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з п.3 ч.1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Можливість суду залишити позов без розгляду внаслідок неявки позивача в судове засідання ЦПК України пов`язує з належним повідомленням позивача про час і місце розгляду справи та неподанням ним заяви про розгляд справи за його відсутності, що є обов`язковими умовами законності відповідного судового рішення. При цьому, у разі надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення в судове засідання розгляд справи по суті може мати місце лише якщо остання обставина не перешкоджає розгляду справи.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст. 211 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, 24.04.2018 ОСОБА_1 . керуючись ст. 211 ЦПК України звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 96). Тобто, позивач висловила позицію у справі щодо остаточного її вирішення по суті, чим реалізувала своє процесуальне право. З аналогічними заяви в цей же день звернулися і представники ОСОБА_1 , - ОСОБА_5 і ОСОБА_2 . Дані про належне повідомлення позивача про судові засідання 11.07.2018, 3.12.2018, 28.02.2019 в матеріалах справи відсутні, позивач була повідомлена належним чином лише про судове засідання 13.05.2019 (а.с. 141).

Суд першої інстанції не визнавав явку позивача в судове засідання для надання особистих пояснень обов`язковою, тому вважав за можливе розглядати справу по суті без особистих пояснень позивача. Заяви про розгляд позову по суті за їх відсутності, яка є істотною щодо порядку розгляду позову обставиною, позивач та її представники не відкликали.

За таких обставин, у суду не було підстав для застосування положень пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки позивач і її представники подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Твердження в ухвалі про те, що така заява позивачем та його представником не подавалася, не відповідає дійсним обставинам у справі та процесуальній позиції позивача.

Тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню. Справу належить повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 , ст. 379, ст. 382-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 13 травня 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 липня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний