Ухвала

13 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 465/7493/13

провадження № 61-14215ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М.Ю., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», подану представником Блажевським Петром Івановичем, на рішення Франківського районного суду міста Львова

від 10 листопада 2014 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 20 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

25 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Франківського районного суду міста Львова від 10 листопада 2014 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 травня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» Блажевський П. І. заявляв клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» копію оскаржуваної постанови не отримувало, про її існування йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 04 липня 2019 року, проте не надав доказів на підтвердження вказаних обставин.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» було залишено без руху і встановлено заявнику строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання належних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску, а також сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

На виконання вказаної ухвали представник ТОВ «Кредитні ініціативи» Блажевський П. І. направив до суду касаційної інстанції квитанцію про сплату судового збору у розмірі 6 882, 00 грн та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому зазначив, що дана справа була закріплена за ним, як відповідальним представником, 04 липня 2019 року і того ж дня ТОВ «Кредитні ініціативи» отрималоз Єдиного державного реєстру судових рішень копію оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки ним не надано доказів отримання вперше ТОВ «Кредитні іцініативи» копії оскаржуваного судового рішення саме 04 липня 2019 року, не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України.

Заявником не доведено, що причини пропуску строку на касаційне оскарження зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.

При цьому посилання представника заявника на те, що дана справа була закріплена за ним, як відповідальним представником, лише 04 липня 2019 року, не можуть бути належним та допустимим доказом поважності причин пропуску процесуального строку.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Франківського районного суду міста Львова

від 10 листопада 2014 року та постанови Львівського апеляційного суду

від 20 травня 2019 року за клопотанням представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Блажевського Петра Івановича неповажними.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Франківського районного суду міста Львова

від 10 листопада 2014 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 20 травня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов