Провадження № 2-о/234/27/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Літовки В.В.,

секретар Лебединець Г.С.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті її матері, яку обгрунтував тим, що 05.09.2018 року у м.Ткуарчал, Грузія, померла її мати ОСОБА_2, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть. В теперішній час вона не має можливості отримати свідоцтво про смерть українського зразка для оформлення спадщини, оскільки лікарське свідоцтво про смерть, видане установою частково визнаної Республіки Абхазія є недійсним і не створює правових наслідків та не є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 05.09.2018 року у м.Ткуарчал, Грузія.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухав пояснення заявника, дослідив матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно ч.3,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першо черговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться в Республіці Абхазія.

Згідно копії свідоцтва про народження ФШ № 212818, про укладення шлюбу V-НО № 376489, ОСОБА_2 - матір заявника по справі.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 63 від 19.09.2018р. ОСОБА_2 померла 05.09.2018 року у м.Ткуарчал, внаслідок захворювання.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить провести державну реєстрацію факту смерті та оформити спадщину після смерті спадкодавця.

Керуючись ст. ст. 12,13, 293, 317, 319 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка померла 05.09.2018 року у м.Ткуарчал, Грузія.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Донецькій апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Головуючий суддя: