Провадження № 2/742/364/19
Єдиний унікальний № 742/250/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.

при секретарі Назаренко О.О.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області про встановлення порядку користування квартирою, вселення в квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про встановлення порядку користування квартирою, вселення в квартиру .

Позовна заява мотивована тим, що 29.09.2001 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2011 року шлюб розірвано. В період шлюбу було приватизовано квартиру №3, що розташована в Прилуках, Чернігівської області по вул.Єгорівська,8. Згідно з свідоцтвом про право власності від 27.07.2007 року позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є власниками по ј частки спірної квартири, але обмежені у користуванні своєю власністю, доступу до квартири не мають. Спірна квартира має загальну площу 35,7 кв.м, з яких жилої 19,1 кв.м дві ізольовані житлові кімнати. Позивач вважає, що кімната 3-3 площею 7,7 кв.м може бути виділена їй з донькою в користування, а допоміжні приміщення: коридор 3-1 площею 3,6 кв.м., кухня 3-2 площею 7,2 кв.м. та коридор 3-5 площею 5,8 кв.м.- залишити у спільному користуванні.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, до суду представником позивача ОСОБА_1 подану заяву, в якій представник просить розглянути справу в підготовчому судовому засіданні, судові витрати стягнути частково, а саме 768,40 грн. з ОСОБА_2 /а.с.31/.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, судові витрати просить стягнути з ОСОБА_2 в сумі 768,40 грн. /а.с.30/.

3-я особа - служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явилась, а у направленому листі до суду просила розглянути справу у відсутність свого представника і винести рішення відповідно до діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів дитини /а.с.29/.

Враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, з огляду на приписи ч.4 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позовних вимог відповідачами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.4, ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року" ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст.47 Конституції України Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

29.09.2001 позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спір між сторонами виник відносно квартири №3 за адресою: вул. Єгорівська,буд.8 в м. Прилуки, загальною площею 35,7 кв.м, житловою площею 19,1 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.07.2007 року ЯЯЯ №580952 /а.с.13/, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.12/ та довідки КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради /а.с.11/, вищевказана квартира на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у рівних частках по ј.

Спірна квартира є двокімнатною квартирою, має загальну площу 35,7 кв.м, з яких жилої 19,1 кв.м дві ізольовані житлові кімнати площею 7,7 кв.м та площею 7.2 кв.м, допоміжні приміщення: коридор 3-1 площею 3,6 кв.м., кухня 3-2 площею 7,2 кв.м. та коридор 3-5 площею 5,8 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи позивач та неповнолітня донька були членами сім'ї відповідача ОСОБА_2 Відповідачами не заперечувалась реєстрація права приватної спільної часткової власності по ј щодо позивача та доньки позивача та відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, про що свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.07.2007 року ЯЯЯ №580952, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідка КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради.

Позивач з відповідачем ОСОБА_2 та їх спільною дитиною проживали однією сім'єю у спірній квартирі. У квітні 2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області /а.с.5/.

На даний час відповідачі перешкоджають користуватися позивачу та неповнолітній доньці квартирою, іншого житла позивач не має, тому звернулася до суду з позовом за захистом порушеного свого та доньки права.

Відповідно до положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Проте, за правилами ст. 150 ЖК УРСР та ч. 1 ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 156 ЖК УРСР визначено, що члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Крім того , ч. 1 ст. 405 ЦК України встановлює, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Припинення сімейних відносин з відповідачем,власником 1/4 частки (квартири) не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним приміщенням.

Отже, виходячи з положень ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України, сам факт припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення.

А примусова заборона відповідачів щодо користування спірним житлом позивачу та неповнолітній дитині може свідчити лише про примусове позбавлення права ним користуватися, а тому це право підлягає захисту.

У відповідності до ч.3, ст.12; ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивач має рівні права та обов'язки разом із співвласниками квартири у її користуванні, можливо встановити порядок користування вищезазначеною квартирою, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України, враховуючи заяву представника позивача про часткове стягнення судових витрат, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст.2; 4-5; 10; 12-13; 76-80; 81-82; 223; 259; 258-259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", ч.4, ст.41; 47 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.156 ЖК України, ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81; ч.4, ст.82 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою №3, що розташована в місті Прилуки Чернігівської області по вул. Єгорівська,8 шляхом виділення в користування ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2) кімнати площею 7,7 кв.м, допоміжні приміщення: коридор 3-1 площею 3,6 кв.м, кухня 3-2 площею 7,2 кв.м та коридор 3-5 площею 5,8 кв.м залишити у спільному користуванні.

Вселити ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру №3, що розташована по вул. Єгорівська, буд.8 в м. Прилуки Чернігівської області.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 768 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Прилуцького

міськрайонного суду ОСОБА_6