233 № 233/4260/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 лютого 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
за участю секретаря Теліціної О.О.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, в якому з урахуванням поданих уточнень зазначила, що є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в якій зареєстровані відповідачі по справі. З листопада 2014 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із неповнолітньою дитиною виїхали до Російської Федерації, де мешкають до теперішнього часу і намірів повертатись не мають. У період часу з листопада 2014 року по теперішній час відповідачі не з'являлись за місцем реєстрації, їх особисті речі у квартирі відсутні, що свідчить про фактичну відмову від права користування даним жилим приміщенням. Реєстрація відповідачів з дитиною у належній позивачці квартирі має наслідком порушення її прав, оскільки вона змушена сплачувати вартість комунальних платежів з розрахунку на кількість зареєстрованих у квартирі осіб. Оскільки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не користуються спірним житлом більше року без поважних причин, будь-які домовленості щодо подальшого користування житлом між сторонами відсутні, позивач просить визнати їх особами, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зазначивши, що відповідачі, які є її сином, невісткою та онукою з власної волі виїхали із квартири АДРЕСА_1 в листопаді 2014 року у зв'язку із переїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації. Будь-яких перешкод у проживанні в квартирі відповідачам з її боку не чинилось.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є законними представниками малолітньої ОСОБА_4, в судове засідання не з*явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник Органу Опіки та піклування Костянтинівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що особисто знайома із сторонами по справі, мешкає по-сусідству і їй відомо про те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 разом із дитиною ОСОБА_4 більше трьох років не мешкають в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, оскільки переїхали до Російської Федерації на постійне проживання. Про наміри змінити місце проживання їй стало відомо безпосередньо із розмови із ОСОБА_2 Будь-яких перешкод у проживанні в квартирі ОСОБА_1 відповідачам не чинилось.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 (а.с.6-10) є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖБК «Космос № 16» від 01 грудня 1992 року № 50 (а.с.84).
Відповідно до довідки ЖБК «Космос № 16» від 11 квітня 2017 року № 15 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані син власниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2, невістка - ОСОБА_3 та онука - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).
Як вбачається з актів перевірки паспортного режиму від 07 грудня 2016 року, від 16 серпня 2018 року, ОСОБА_2 не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 з листопада 2014 року (а.с.12,13).
Відповідно до висновку від 11 січня 2019 року № 52/26 Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не заперечує проти визнання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 права користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, оскільки дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та навчається у 7 класі муніципального автономного загальноосвітнього закладу «Першотравнева середня школа» (а.с.71).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Частинами 1,2 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них.
Пунктом 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Дослідивши вищевикладені докази у сукупності, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з власної волі змінили своє місце проживання та місце проживання своєї дитини - ОСОБА_4 Також суд дійшов висновку про відсутність будь-яких перешкод з боку позивачки ОСОБА_1 у користуванні відповідачами по справі належною їй квартирою та про відсутність поважних причин не проживання відповідачів у вказаній квартирі з листопада 2014 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартирі АДРЕСА_1 фактично не мешкає з листопада 2014 року, оскільки за волевиявленням батьків змінила місце проживання. Отже, за таких умов визнання ОСОБА_4 особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, в якій вона фактично тривалий час не мешкає, до порушення її прав, на переконання суду, не призведе.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі з власної волі змінили своє місце проживання та місце проживання своєї дитини, понад один рік без поважних причин не мешкають в належній позивачці квартирі, відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі є будь-які домовленості щодо збереження за відповідачами права користування житлом, отже ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід визнати особами, що втратили право користування жилим приміщенням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 29,317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258- 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1), третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Олекси Тихого, 260), про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 особами, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору по 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок з кожного.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду і через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 13 лютого 2019 року.

Суддя