ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 645/1836/18

Провадження № 22-ц/818/5181/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікова А.І., Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл»,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл», Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2019 року, постановлену суддею Шарко О.П., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл», Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року затверджено мирову угоду від 20 грудня 2018 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 липня 2018 року ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року справу прийнято до провадження.

ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просила зупинити продаж арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; автомобіля Cherokee Limited, номер кузова 1C4PJMDYXFW651869; автомобіля ВАЗ 2106, д.н НОМЕР_1 ; автомобіля Opel Astra, д.н НОМЕР_2 ; земельної ділянки площею 0,0600 га на тер. Рубіжненської сіл. Ради Вовчанського району Харківської області.

Заява мотивована тим, що майно, яке є предметом спору, є спільною сумісною власністю подружжя. На нього накладено арешт в рамках виконання рішення Господарського суду Харківської області по справі №922/4231/17.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2018 року в задоволені заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено.

Зупинено продаж арештованого майна, а саме:

квартири АДРЕСА_1 ;

автомобіля Cherokee Limited, номер кузова 1C4PJMDYXFW651869;

автомобіля ВАЗ 2106, д.н НОМЕР_1 ;

автомобіля Opel Astra, д.н НОМЕР_2 ;

земельної ділянки площею 0,0600 га на тег. Рубіжненської сіл. Ради Вовчанського району Харківської області; гаражу № АДРЕСА_2 .

У серпні 2019 року ТОВ «Мідас Оіл» звернулося до суду із клопотанням, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року та скасувати зупинення продажу арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; автомобіля Cherokee Limited, номер кузова 1C4PJMDYXFW651869; автомобіля ВАЗ 2106, д.н НОМЕР_1 ; автомобіля Opel Astra, д.н НОМЕР_2 ; земельної ділянки площею 0,0600 га на тег. Рубіжненської сіл. Ради Вовчанського району Харківської області; гаражу АДРЕСА_2 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2019 року у задоволенні клопотання представника ТОВ «Мідас Оіл» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ТОВ «Мідас Оіл» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм процесуального права, на неповне дослідження судом матеріалів справи, просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року й скасувати зупинення арештованого майна.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Мідас Оіл» є стягувачем за зведеним виконавчим провадженням, в якому ОСОБА_2 відповідач по справі, є боржником.

Зазначає, що боржник ОСОБА_2 , проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина ОСОБА_1 , які здійснюють поділ майна, діють недобросовісно та зловживають правами кредитора ТОВ «Мідас Оіл», оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника, що є прямим порушенням інтересів ТОВ «Мідас Оіл».

Крім того, апелянт посилається на те, що зупинення продажу майна, арешт на яке було накладено з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення, здатне відтермінувати виконання судового рішення. Дії позивача у справі, в інтересах якого було застосовано заходи забезпечення позову, є явно недобросовісними, оскільки перехід права власності на майно від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 після набрання чинності рішення суду свідчать про те, що дії сторін цього провадження спрямовані на недобросовісне ухилення від виконання рішення суду.

Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та порушують права ТОВ «Мідас Оіл» на законне та належне виконання рішень судів, які набрали законної сили та підлягають обов`язковому виконанню. Суд першої інстанції не надав жодної оцінки аргументам та доказам, які були надані до заяви та не зазначив мотиви відмови.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Забезпечення позову це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову і застосовуються лише до позовів про визнання та про присудження.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Доводи наведені в заяві про скасування заходів забезпечення позову (щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, необґрунтованість заяви про забезпечення позову, неспівмірність з позовними вимогами) фактично стосуються оспорення правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову.

Предметом розгляду в даній справі є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

Відповідно до приписів частин 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7). Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8). У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10).

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

Враховуючи, що на теперішній час справа Фрунзенським районним судом м. Харкова ще не розглянута, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають суду підстав для скасування ухвали, яка постановлена з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко