_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-д/947/17/19
УХВАЛА

09.10.2019

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Жовтневому району м. Вітебська через Головне територіальне управління юстиції в Одеській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Жовтневого району міста Вітебськ (Республіка Білорусь) від 05 січня 2018 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 .

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси через Головне територіальне управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України надійшло клопотання від інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Жовтневому району м. Вітебська про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Жовтневого району міста Вітебськ (Республіка Білорусь) від 05.01.2018 року про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та надання дозволу про виїзд неповнолітнього без згоди батька, в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 по справі 2-11/2018.

Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справа про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення іноземного суду передана на розгляд судді Київського райсуду м.Одеси Калашніковій О.І.

Керуючись вимогами ст. 467 ЦПК України суд письмово повідомив боржника ОСОБА_1 про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Однак, поштове повідомлення повернулося з відміткою: «адресат відсутній» ( а.с. 40-42, 44-47, 49-52).

Про дату, час та місце слухання справи суд неодноразово у відповідності до вимог закону надсилав судові повістки за місцем реєстрації ОСОБА_1 , які повернуті до суду з відміткою поштового відділення зв`язку «адресат відсутній» (а.с.40-42, 44-47, 49-52). З метою належного сповіщення відповідача про вирішення клопотання щодо дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду, 01.10.2019 року за місцем реєстрації ОСОБА_1 вийшов судовий розпорядник ОСОБА_2 . Як зазначено в акті судового розпорядника Мельніченко ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 не знаходиться, фактичне місце мешкання відповідача не встановлено (а.с. 48).

З огляду на викладене і керуючись ч.5 ст.467 ЦПК України суд вважає, що ОСОБА_1 не з`являється до судових засідань без поважних причин, тому суд дійшов висновку про розгляд клопотання за відсутності відповідача на підставі доданих до подання документів.

Судом встановлено, що підставою звернення інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Жовтневому району м. Вітебська через Головне територіальне управління юстиції в Одеській області з вимогою про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду є рішення Жовтневого району міста Вітебськ (Республіка Білорусь) від 05.01.2018 року про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та надання дозволу про виїзд неповнолітнього без згоди батька в частинні стягнення державного мита з ОСОБА_1

Рішення Жовтневого району міста Вітебськ набрало законної сили, що підтверджується відповідною довідкою та на території республіки Білорусь не виконувалось.

Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції, яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та його розгляд має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема ст.ст.466-467 ЦПК України.

Згідно статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Республіки Білорусь) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року), Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ), Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. Наказом Міністерства юстиції України, наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстр. в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

Згідно зі ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року - клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Зазначені норми також узгоджуються із положеннями ч.3 ст.466 ЦПК України.

Усі документи, які необхідні для додавання до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, заявником додані до матеріалів справи.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках згідно з київською Угодою суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.

Оскільки рішення неможливо виконати у добровільному порядку, воно підлягає виконанню у примусовому, беручи до уваги, що боржник мешкає на території іншої держави - України, заявнику необхідно отримати дозвіл компетентного суду на примусове виконання рішення суду Республіки Білорусь. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання -дотримані.

З урахуванням викладеного, та на підставі наданих у справі доказів, з яких судом не встановлено підстав для відмови у задоволені клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності ч. 8 ст. 467 ЦПК України, оскільки в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, то суд визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тобто станом на 09.10.2019 року.

Керуючись п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», ст. ст. 462, 463, 464, 466, 467 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Жовтневому району м. Вітебська через Головне територіальне управління юстиції в Одеській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Жовтневого району міста Вітебськ (Республіка Білорусь) від 05 січня 2018 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Жовтневого району міста Вітебськ (Республіка Білорусь) від 05 червня 2018 року та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ( ін та паспортні дані відсутні) на користь інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Жовтневому району м. Вітебська (р/р №BY13AKBB, ОАО АСБ Беларусбанк», м. Мінськ, УНП 300594330, код банку АКВВY2X, призначення платежу:03002 судовий збір у розмірі 93 рубля 55 копеек, що становить 1115, 00 грн. та 73 рубля 50 копеек, що становить 876 грн., а всього 167 руб. 05 коп., що становить 1991 грн.

Після набрання ухвалою суду законної сили видати виконавчий лист та надіслати його на примусове виконання в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.