РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4716/18

провадження у справі №2-о/0285/31/19

06 лютого 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В., та осіб, які беруть участь у справі:

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Департамент праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради, про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою, у якій просить встановити юридичний факт виконання заявником робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС) з 15 травня 1986 року по 26 травня 1986 року, з яких: 1 день у с. Бобер, Поліського району, Київської області; 1 день у с. Варовичі, Поліського району, Київської області; 1 день у с. Володимирівка, Поліського району, Київської області, які віднесені до зони відчуження.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що у 1986 році працювала швачкою у Новоград-Волинському міському комбінаті побутового обслуговування населення. У період з 15.05.1986 року по 26.05.1986 року працівники цього комбінату, у тому числі і вона, виконували роботи на санітарно-миючому пункті по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В офіційних документах зазначено, що їхній санітарно-миючий пункт був розміщений у с. Максимовичі, Поліського району, Київської області, зазначений населений пункт не віднесено до зони відчуження. Однак, санітарно-миючий пункт був пересувний і вони виконували роботи з дезактивації та санітарної обробки населення також і в зонах відчуження у с. Бобер, с. Варовичі, та с. Володимирівка, Поліського району, Київської області. ОСОБА_1 звернулась до Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради із заявою про отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС, листом від 08.11.2018 року їй було відмовлено у наданні такого статусу звязку з тим, що в офіційних документах вона була відряджена у с. Максимовичі, Поліського району, Київської області та вказаний населений пункт не відноситься до зони відчуження. У звязку із зазначеними обставинами, з метою отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту виконання нею робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у населених пунктах, які відносяться до зони відчуження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву. Пояснила, що їх відряджали згідно документів до с. Максимовичі, Поліського району, Київської області. Однак, при приїзді на місце, керівництвом давались вказівки їхати у с. Бобер, с. Варовичі, та с. Володимирівка, Поліського району, Київської області та там проводити роботи з дезактивації та санітарної обробки населення. Надавали допомогу людям, які постраждали в наслідок аварії та людям які виїжджали із зони відчуження. Проводили обмивання ліквідаторів, які поверталися безпосередньо із ЧАЕС.

Представник заінтересованої особи просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки чинним законодавством України встановлено порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи («Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 року), та вказаним Порядком не передбачено набуття статусу ліквідатора на ЧАЕС на підставі судового рішення.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши усі обставини справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно наказу Новоград-Волинського міського комбінату побутового обслуговування населення № 78 від 13.05.1986 року ОСОБА_1 із групою працівників була відряджена на 10 днів, з 15.05.1986 року, для практичної роботи на санітарно-миючий пункт у с. Максимовичі, Поліського району, Київської області (а.с. 9).

ОСОБА_1 звернулась до Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради із заявою про отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС. Листом від 08.11.2018 року їй було відмовлено у наданні такого статусу у звязку з тим, що в офіційних документах вона була відряджена у с. Максимовичі, Поліського району, Київської області та вказаний населений пункт не відноситься до зони відчуження (а.с. 5).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він був водієм автобусу, у період з 15.05.1986 року по 26.05.1986 року возив людей, в число яких входила ОСОБА_1, по населених пунктах с. Бобер, с. Варовичі, та с. Володимирівка, Поліського району, Київської області. Вони проводили роботи з дезактивації та санітарної обробки населення та безпосередньо ліквідаторів, які поверталися із ЧАЕС. Крім цього, допомагали населенню виїжджати із зони відчуження.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що вони із ОСОБА_1 були у групі, яка відряджалась на практичні роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 15.05.1986 року по 26.05.1986 року. За усним наказом керівництва, яке керувало ліквідацією наслідків аварії, їх відправляли по населених пунктах с. Бобер, с. Варовичі, та с. Володимирівка, Поліського району, Київської області, вказані населені пункти віднесені до зони відчуження. Вони проводили роботи з дезактивації та санітарної обробки населення та безпосередньо ліквідаторів, які поверталися із ЧАЕС, надавали допомогу людям які залишали зону відчуження.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року до населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи «Зона відчуження» належать с. Бобер, с. Варовичі, та с. Володимирівка, Поліського району, Київської області.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, повязаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Оскільки встановлення юридичного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 ОСОБА_7 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_2) виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 15 травня 1986 року по 26 травня 1986 року в населених пунктах с. Бобер, с. Варовичі та с. Володимирівка Поліського району Київської області, які віднесені до зони відчуження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 11 лютого 2019 року.

Суддя Т.Б. Сташків