справа №637/972/19 19.09.2019
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2019 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні в с.м.т.Шевченкове Харківської області цивільну справу №637/972/19 (2/637/266/19) за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

Короткий виклад обставин та фактичні дані.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту АТ КБ «Приватбанк»)звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30 серпня 2012 року ,відповідач отримала кредит у розмірі 5067.39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 1 липня 2019 року має заборгованістьв сумі 12052.77 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк».

На цих підставах просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12052.77 грн. грн. за кредитним договором б/н від 30 серпня 2012 року та судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 1921.00 грн.

Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками, які були скеровані відповідачу на адресу його реєстрації : АДРЕСА_1 району Харківської області відповідач не отримала, згідно довідки Укрпошти документи повернуті з причини не проживання за вказаною адресою.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав.

Враховуючи, відсутність відповідача за місцем реєстрації, остання була повідомлена про розгляд справи шляхом подання оголошення на веб сайті суду : http://sh.hr.court.gov.ua/sud2037 5 вересня 2019 року та вважається такою що повідомлена про розгляд справи належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.274 Цивільно процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 19 серпня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, які в судове засідання не з`явились відповідно до ч. 2 статті 247 Цивільно процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи , надані докази дійшов настпуного.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Мотивувальна частина та застосовані правові норми.

Відповідно до договору без номеру від 30 серпня 2012 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, остання отримавла у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 5067.39 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач як на підставу позовних вимог, посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору внаслідок чого, станом на 1 липня 2019 року, виникла заборгованість, в розмірі 12052.77 грн.

В позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку із порушенням зобов`язання та з врахуванням коштів внесених на погашення заборгованості, відповідач має заборгованість яка складається з: тіла кредиту, в розмірі 00,00 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2054.79 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 00,00 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 7417.85 грн.; заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., в сумі 1530.00 грн.; штрафу (фіксованої складової), в розмірі 500 грн.; штрафу (процентної складової), в розмірі 550.13 грн.

У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У заяві позичальника від 30 серпня 2012 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, не зазначає суму самого кредиту, просить стягнути складові його повної вартості, прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Зі змісту позовної заяви не можливо встановити наявність цієї заборгованості, її розмір, механізм утворення, а тому незрозуміло, як вона утворилась, які кошти вносились відповідачем в рахунок погашення заборгованості, в якому розмірі, коли, та чи відповідали ці суми розміру заборгованості на час їх внесення.

Матеріали справи не містять підтвердження отримання відповідачем кредитних грошей, окрім зазначення що вони отримані у вигляді карткового рахунку. Відсутні інформація про те, чи отримувала відповідачка картку, якщо так, то яку саме картку отримала , строк її дії. Не надано обґрунтованого логічно-зрозумілого розрахунку заборгованості, а додано лише документи фінансово-бухгалтерського обліку Банку, з певними показниками.

Тобто докази, якими позивач підтверджує обставини та якими обгрунтовує свої вимоги, викладені в позовній заяві, в розумінні ст. ст. 77, 79, 80 Цивільно процесуального кодексу України, є неналежними, недостовірними та недостатніми для підтвердження позовних вимог.

Згідно вимог ч.1 ст. 81 Цивільно процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку суд дійшов до висновку,що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» є необґрунтовані та такі ,що задоволенню не підлягають.

За правилами ч. 1 ст. 141 Цивільно процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 4,5,7,12,81, 141,263-265 Цивільно процесуального кодексу України, ст.15,16, 549, 551, 633, 664,1048, 1049,1050,1056-1 Цивіьного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ