Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Боти О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 200 000,00 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивувала тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 квітня 2018 року було укладено усний договір позики, згідно якого позивачка передала у власність відповідачу грошові кошти на загальну суму 200 000,00 гривень. 30 квітня 2018 року відповідачем була надана розписка, якою він підтвердив факт отримання вищевказаної суми та зобовязався повернути кошти в строк до 30 жовтня 2018 року в повному обсязі. Позивачка виконала всі взяті на себе зобовязання по передачі грошових коштів, що свідчить про належне виконання її зобовязань за договором, однак відповідачем на день подачі позовної заяви грошові кошти повернуті не були, хоча строк повернення таких, встановлений договором, настав ще 30 жовтня 2018 року.

Позивачка в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи. Однак, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно розписки від 30 квітня 2018 року ОСОБА_2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серії ВО № 337653 виданий Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області 05 листопада 1997р.) підтвердив, що дійсно отримав від ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1( РНОКПП: НОМЕР_2, паспорт серії ВР № 447933, виданий Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області 01 червня 2011 року) кошти в сумі 200 000,00 гривень та зобовязався повернути отримані кошти в повному обсязі до 30 жовтня 2018 року. (а.с.7)

05 листопада 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про повернення позикового боргу до 13 листопада 2018 року. (а.с.8)

12 листопада 2018 року позивачка отримала від відповідача відповідь на вимогу б/н від 05 листопада 2018 року, про те, що на теперішній час він перебуває у скрутному фінансовому становищі, а тому коштів необхідних для повернення отриманої позики не має. Однак зазначив, що ним вживаються заходи щодо відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна та після продажу такого невідкладно передасть кошти у розмірі 200 000,00 грн. з метою виконання взятих на себе позикових зобовязань. (.а.с.9)

Разом з позовною заявою позивачкою було подано заяву про забезпечення позову (а.с.4-5), в якій позивачка просить суд накласти арешт на майно ОСОБА_2 (88000, Україна, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Канальна, буд. 79; РНОКПП: НОМЕР_1), що знаходиться у нього або інших осіб, в межах суми заборгованості у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень. Заяву мотивовано тим, що, зважаючи на значний розмір суми, що підлягає стягненню з відповідача, а також враховуючи бажання відповідача відчужити наявне у нього нерухоме майно третім особам, слід вжити заходи забезпечення позову, наклавши арешт на майно, що належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від12 грудня 2018 року, вказану заяву було задоволено та накладено арешт на майно ОСОБА_2 (88000, Україна, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Канальна, буд. 79; РНОКПП: НОМЕР_1) в межах суми заборгованості у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень. (а.с.14-15)

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Обов'язок позичальника повернути позику визначений ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як зазначено у ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України від 02.07.2014 року (у справі № 6-79 цс 14) відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобовязання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобовязання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку що між сторонами у справі фактично був укладений договір позики на суму 200 000,00 грн. на строк з 30.04.2018 року до 30.10.2018 року.

Враховуючи наведене та те, що відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивачки ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в розмірі 200 000,00 грн., в даному випадку визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те що, належними доказами встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню позивачу грошових коштів не виконав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 625, 1046 - 1051 ЦК України, , ст.ст. 13, 76, 89, 141, 265, 273, 352-355 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Канальна, буд. 79, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Канальна, буд. 79, РНОКПП: НОМЕР_2) суми боргу за договором позики в розмірі 200 000,00 грн. (двісті тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 352,40 грн. (дві тисячі триста пятдесят дві гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3