Справа № 136/956/19
провадження № 2/136/324/19
РІШЕННЯ

іменем України

"16" вересня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.,

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яке їй належало згідно сертифікату серії НОМЕР_1 виданого 30.05.1997, площа 3,25 га, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач спадщину прийняла, в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Інші спадкоємці відсутні. Утім реалізувати свої спадкові права на земельну частку (пай), позивач позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ за життя спадкодавця було втрачено, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 21.05.2019 за клопотанням позивача було витребувано матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У визначений судом строк відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, однак відповідач надав суду заяву про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, у заяві, яку останній надав до суду зазначив про підтримання вимог за позовом, розгляд справи просив проводити за його відсутності та позивача.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кобильня Липовецького району померла ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Із відповіді з нотаріальних установ встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заведена.

Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Козинецької сільської ради Липовецького району від 30.05.2018 за №370, встановлено, що ОСОБА_1 увійшла до кола спадкоємців першої черги спадкування як дочка ОСОБА_2 , фактично спадщину прийняла після смерті матері ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вчинення дій щодо фактичного її прийняття.

Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджено свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвами про її одруження (а.с.5, 6, 7)

Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла в силу приписів ст.548, 549 ЦК УРСР, відтак вона їй належить з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 від 21.04.1997 у розмірі 3,25 умовних кадастрових гектарів згідно розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №77 від 28.03.1997, цільове при значення землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на ім`я ОСОБА_2 не видавався. Вказані обставини підтверджуються листом Відділу у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах (а.с.11), Випискою Головного управління Держгеокадасту у Вінницькій області Відділу у Липовецькому районі (а.с.12, 13, 15-17).

Факт належності права на вищевказане майно ОСОБА_2 підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування, відповідно до якої встановлено, що іншої земельної ділянки із таким цільовим призначенням на території сільської ради не встановлено.

Наведене свідчить, що спадкове майно конкретизовано.

Як убачається із оголошення, що має місце в газеті «Липовецькі вісті», сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 21.04.1997 на ім`я ОСОБА_2 . втрачено, тому його вважати недійсним.

За встановлених судом обставин позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем за законом, спадщину прийняла згідно діючого законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючий документ втрачено, що також підтверджено.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення у підготовчому судовому засіданні про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) до Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ - 04329040) про визнання права на земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну частку пай по спадщині за законом,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування на земельну частку (пай) площею 3,25 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно сертифіката серії НОМЕР_1 , виданого 21.04.1997 на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області №77 від 28.03.1997, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кобильня Липовецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко