ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/427/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

при секретарі - Лаптєвої Ю.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Людмила Петрівна, ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку недійними,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 , треті особи: ПН КМНО Забігайло Л.П., Юцева Т.І . про визнання договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку недійними, посилаючись на те, що у власності позивача був садовий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0774 га, на якій розташований вказаний будинок.

Між позивачем та відповідачем 19.08.2015 року було укладено договір купівлі - продажу 1/2 частини садового будинку та договір купівлі - продажу 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер 0:90:996:0033, за адресою: АДРЕСА_2 . Оформлення договорів проводилось ПН КМНО Забігайло Л.П. Відповідно до умов договору ОСОБА_4 за реалізовані йому 1/2 частин будинку та земельної ділянки повинен був сплатити позивачу грошові кошти в сумі 207 715,00 грн. та 162 680,50 грн., а всього на суму 370 395,50 грн.

Під час оформлення частини дачного будинку у нотаріуса так і після підписання договору позивач ніяких коштів від відповідача не отримала, розрахункового рахунку в банку «Фінанси та кредит» вона не відкривала, організацією оформлення договору купівлі - продажу займався ОСОБА_7 так як позивач в цьому нічого не розуміє.

На підставі чого, на думку позивача, відповідач незаконно заволодів її майном, а тому позивач була змушена звернутись до суду із вказаним позовом.

В судове засідання позивач та її представник з`явились, позов підтримали в повному обсязі та просили задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позов наданому до матеріалів справи.

Треті особи у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи; від ПН КМНО Забігайло Л.П. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.08.2015 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу садового будинку, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в рівних долях, а вони у свою чергу зобов`язались прийняти в рівних долях садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та сплатити за нього грошову суму, визначену сторонами у розмірі 415 430,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 вказаного договору, зазначену суму за будинок було повністю перераховано покупцями на поточний рахунок продавця - позивача у справі.

Крім того, 19.08.2015 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в рівних долях, а вони у свою чергу зобов`язались прийняти в рівних долях земельну ділянку для ведення господарства, площею 0,077 га, кадастровий номер :90:996:0033, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ділянка 56, та сплатити за неї грошову суму, визначену сторонами у розмірі 325 361,00 грн.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 вказаного договору, зазначену суму за земельну ділянку було повністю перераховано покупцями на поточний рахунок продавця - позивача у справі.

Однак, позивач вказує, що вона не отримала від ОСОБА_4 його частину грошових коштів за 1/2 частину будинку у сумі 270 715,00 грн. та за 1/2 частину земельної ділянки у сумі 162 680,50 грн.

Позивачем надано до суду довідки про проходження нею профілактичного наркологічного огляду та попереднього та періодичного психіатричних оглядів, з наявності яких можна зробити висновок, що під час укладання вказаних договорів, позивач повністю усвідомлювала значення та наслідки своїх дій.

Позивач не надала суду обгрунтованих пояснень щодо пунктів договорів, де зазначено, що при укладанні 19.08.2015 року договору купівлі-продажу садового будинку(п. 2.1 ст. 2 договору) та договору купівлі-продажу земельної ділянки (п. 1.4 ст. 1 договору) вказані у них грошові кошти було повністю перераховано позивачу, і якщо вона їх не отримувала, то чому нею було підписано зазначені договори.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою на шостою стаття 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 і 5 постанови від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до статей 215та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Жодних доказів того, що укладені 19.08.2015 року нотаріальні договори купівлі-продажу садового будинку та купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 0:90:996:0033, за адресою: АДРЕСА_2 ,є нікчемними правочинами, тобто їх недійсність прямо встановлена законом, позивач та/або її представник суду не надали.

Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів того, що укладені договори не відповідають вимогам законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

На обгрунтування своїх позовних вимог, позивач посилалась на те, що підставою для укладання оспорюваних договорів купівлі-продажу, було укладання між позивачем та відповідачем у подальшому договору пожиттєвого утримання дочки позивача ОСОБА_5 , проте, жодних доказів на підтвердження цього позивачем суду не надано, не здобуто їх і під час судових засідань.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Людмила Петрівна, ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку недійними- відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: