ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2019 року м. Харків

справа № 628/3336/18

провадження № 22-ц/818/5565/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 1 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Клімовою С.В.,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом, в якому просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів) щомісяця, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня пред"явлення позову до її повноліття.

Позов мотивований тим, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.06.2018 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу та станом на теперішній час дитина проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . З липня 2018 року по теперішній час відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, не проявляє жодної турботи до дитини, не надає матеріальної допомоги. Позивач піклується про сина, дбає про його фізичний, психологічний, розумовий та духовний розвиток. Повністю забезпечує його матеріально. За місцем проживання позивача та дитини створено всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Дитина відмовляється проживати разом з матір`ю та хоче жити з батьком. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 1 жовтня 2019 року позов задоволено. Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини, оскільки відповідач зареєстрований та проживає разом з позивачем. Позивачем не доведено, що відповідач проживає окремо від дитини та не утримує її. Суд не допитав дитину та не врахував її думки щодо позовних вимог батька. Висновок органу опіки та піклування не грунтується на дійсних обставинах. Позивач має достатній рівень матеріального забезпечення, тому допомога відповідача не є вирішальною.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з"явились. Належним чином були повідомлені про розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що сторони з 11.06.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.06.2018 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого Куп`янськ-Вузловською селищною радою Харківської області.

Довідкою за № 275 від 23.07.2018 року виданою виконавчим комітетом Куп`янськ-Вузловської селищної ради Харківської області підтверджено, що ОСОБА_1 , 1982 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у складі сім`ї має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружину ОСОБА_2 , 1984 року народження.

Комісійним актом соціально-побутових умов мешкання від 02.10.2018 року підтверджується, що ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 . Батько працює машиністом. Необхідні речі у дитини є, має окрему кімнату. Хлопчик навчається у НВК « Школа-гімназія № 3» у 7 класі.

Комісійним актом не проживання від 02.10.2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Характеристикою ОСОБА_3 , 2006 року народження, учня 7-В класу Куп`янського НВК « Школа-гімназія № 3» підтверджується, що ОСОБА_3 навчається в даному закладі з 1 класу. Загальний фізичний розвиток відповідає його віковим особливостям. Проблем зі здоров`ям не має. Має середній і достатній рівень навчання. Бере активну участь у суспільно-корисній праці, класних та позакласних заходах. Завжди чистий, охайний, вчасно приходить до школи.

Характеристикою виданою за підписом начальника виробничого підрозділу « Локомотивного депо Куп`янськ» регіональної філії « Південна залізниця» за № 1933 від 24.09.2018 року підтверджується, що ОСОБА_1 , почав свою трудову діяльність у квітні 2001 року на посаді машиніста електровоза, де і працює по теперішній час. За час роботи ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, працелюбний, дисциплінований, відповідальний працівник. До роботи ставиться сумлінно, користується повагою та авторитетом серед товаришів по роботі, на зауваження командирів завжди реагує правильно, у побуті веде нормальний спосіб життя, спиртними напоями не зловживає. Зауважень по роботі не має. У 2016 році притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення безпеки руху поїздів, з того часу зробив для себе правильні висновки та не допускає порушень у роботі.

Характеристикою на жителя кварталу за № 09 від 02.10.2018 року, підтверджується, що ОСОБА_1 за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зарекомендував себе з позитивної сторони. Людина добра, порядна та трудолюбива. Сусіди характеризують його, як спокійну та врівноважену, чуйного та люблячого батька. У вільний час захоплюється риболовлею та авто-мото технікою.

Довідкою про доходи виданою ВП «Локомотивне депо Куп`янськ» регіональної філії « Південна залізниця» « ПАТ « Українська залізниця» за № 250 від 20.09.2018 року, підтверджується, що заробітна плата ОСОБА_1 за період з вересня 2017 року по серпень 2018 року становить 228 268,57 грн. ( а.с. 8-18).

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0001404 підтверджується, що за фактом спричинення ОСОБА_1 своїй дружині ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, правова кваліфікація за ст.. 125 ч. 1 КК України внесено відомості до ЄРДР. 20.07.2018 року кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

Характеристикою КНП « Куп`янська міська залізнична поліклініка», підтверджується, що ОСОБА_2 працює з 2004 року акушеркою гінекологічного кабінету. За час роботи у лікарні проявила себе як висококваліфікований, обізнаний в своїй справі спеціаліст. Проявляє достатньо велику зацікавленість в долі кожного хворого. Докладає максимум зусиль та знань для досягнення добрих результатів у лікуванні хворих. Дуже відповідально відноситься до виконання своїх функціональних обов`язків. Завжди готова надати консультативну допомогу за профілем роботи. У взаємовідносинах із хворими коректна, уважна. Користується повагою та авторитетом у колективі та серед населення району обслуговування. Неодноразово заохочувалась адміністрацією лікарні за успіхи в роботі ( а. с. 33-33а).

З висновку Служби у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 за № 05-32/481 від 05.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя між батьками не склалося, тому за рішенням суду шлюб було розірвано. На час розлучення спору про місце проживання дитини не виникало. З моменту розлучення та по сьогоднішній день малолітній ОСОБА_3 залишився проживати разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітній ОСОБА_3 має окрему, обладнану кімнату з усіма необхідними для життя речами. Навчається в 7 класі « школи -гімназії № 3», позитивно характеризується, завжди чистий та охайний. Батько зі свого боку створив всі необхідні умови для проживання і виховання дитини та сумлінно ставиться до виконання батьківських обов`язків. Мати малолітнього ОСОБА_2 проживає окремо від дитини за адресою: АДРЕСА_2 . З липня 2018 року не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги. ОСОБА_2 не зверталася до служби у справах дітей з питання визначення днів та часу побачень зі своєю дитиною, або з якихось інших питань.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

При вирішенні питання про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини з батьком, добросовісне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток - дійшла висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції та визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - разом з батьком ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності спору колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач заперечує проти стягнення аліментів. В апеляційній скарзі вона зазначає, що позивач має достатній розмір доходу для утримання дитини. За змістом ст.181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина, тому ці позовні вимоги пов`язані між собою і для вирішення спору щодо стягнення аліментів необхідно вирішити питання з ким з батьків буде проживати дитина.

Доводи ОСОБА_2 про те що позивач має достатній заробіток, тому може й самостійно забезпечувати їхню спільну дитину не заслуговують на увагу, оскільки обидва батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, з огляду на те, що відповідач не просить визначити місце проживання дитини з нею, зазначає, що не збирається забирати сина від батька та обгрунтовує апеляційну скаргу відсутністю спору щодо місця проживання дитини, судова колегія вбачає лише незгоду відповідача з рішенням суду в частині стягнення аліментів, яке ухвалене у відповідності до норм матеріального і процесуального права і скасуванню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374, ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 1 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 9 грудня 2019 року