ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1022/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/817/700/19 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

за участю представника апелянта - Осіва П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 601/1022/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2019 року, постановлену суддею Білосевич Г.С., повний текст якої складено 23 травня 2019 року, по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Кременецького районного суду із заявою про визнання виконавчого листа Кременецького районного суду №601/1022/15-ц, виданого 10 листопада 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» суми заборгованості за кредитним договором № ВL1672 від 23 січня 2008 року в розмірі 172594.12 доларів США та судових витрат по справі, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилалася на те, що у провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області знаходиться виконавче провадження №50521788 про примусове виконання виконавчого листа Кременецького районного суду №601/1022/15-ц від 10 листопада 2015 року, за яким вона є боржником. Вказаний виконавчий лист видано помилково - на підставі заочного рішення Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року по справі № 601/1022/15-ц, яке на той момент не набрало законної сили. Вказаним рішенням задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто із неї та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 січня 2016 року у вказаній справі за її та ОСОБА_2 апеляційними скаргами на рішення Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року відкрито апеляційне провадження. В даній ухвалі не зазначено про поновлення строку на апеляційне оскарження, що свідчить про те, що рішення Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року у справі №601/1022/15-ц не набрало законної сили, а отже виконавчий лист від 10 листопада 2015 року на виконання вищевказаного рішення виданий помилково.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2019 року в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

06 червня 2019 року ОСОБА_1 на вказану ухвалу суду подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виконавчий лист видано до набрання рішенням законної сили. Крім цього, cуд розглянув справу у відсутності заявника, чим порушив її право на справедливий суд.

Враховуючи наведене, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву задовільнити та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта - адвокат Осів П.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не представлено доказів помилковості видачі виконавчого листа.

Однак, з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Заочним рішенням Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року по справі № 601/1022/15-ц позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором № ВL1672 від 23 січня 2008 року в розмірі 172594.12 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 4019344 гривні 94 копійки та судовий збір в сумі 3654 грн.

У відповідності до ст.228 ЦПК України (в редакції, яка діяла станом на 21 жовтня 2015 року) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В судовому засіданні встановлено, що копію рішення від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 отримала 29 жовтня 2015 року.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст.69, 70, 228 ЦПК України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) останнім днем строку на подання заяви про перегляд заочного рішення був понеділок 09 листопада 2015 року.

09 листопада 2015 року, у відповідності до ст.ст.228-229 ЦПК України (в чинній на той час редакції), в межах встановленого десятиденного строку, ОСОБА_1 поштою надіслала до Кременецького районного суду заяву про перегляд даного заочного рішення, що підтверджується штемпелями на конверті (штрихкодовий ідентифікатор 672) та описом вкладення у цінний лист.

Вказана заява отримана Кременецьким районним судом 11 листопада 2019 року.

Однак, не зважаючи на це, 10 листопада 2015 року Кременецьким районним судом на підставі рішення від 21 жовтня 2015 року, яке станом на 10 листопада ще не набрало законної сили, видано спірний виконавчий лист.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2015 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року відмовлено.

У відповідності до ч.4 ст.231 ЦПК України (в редакції, чинній на 23 листопада 2015 року) у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення Кременецьким районним судом надіслано на адресу ОСОБА_1 27 листопада 2015 року (а.с.108) та отримано нею 07 грудня 2015 року, що підтверджується копією супровідного листа та повідомленням про вручення рекомендованого відправлення.

Після цього ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в межах строку на апеляційне оскарження, оскаржили заочне рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року до Апеляційного суду Тернопільської області та 22 січня 2016 року у вказаній справі було відкрито апеляційне провадження.

У вказаній ухвалі не зазначено про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.6).

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 01 березня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року - без змін

Відповідно до ст.223 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Після перегляду рішення в апеляційному порядку (у випадку залишення рішення суду першої інстанції без змін) видається виконавчий лист, у якому зазначається дата набрання рішенням суду законної сили (відповідно до ст.319 ЦПК України у редакції до 15 грудня 2017 року рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення).

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що рішення Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року набрало законної сили лише 01 березня 2016 року.

Згідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який був чинним на день видачі спірного виконавчого листа (10 листопада 2015 року), передбачено, що відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Однією з вимог до виконавчого документу є дата набрання законної (юридичної) сили рішенням (п.5 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV).

Аналогічна норма передбачена у п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у чинній редакції).

Таким чином, за Законом України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній станом на 10 листопада 2015 року) примусовому виконанню підлягають виконавчі листи суду, які видані на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно із ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.368 ЦПК України (в редакції, чинній на дату видачі виконавчого листа) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Виконавчі документи про стягнення судового збору надсилаються судом до державних податкових інспекцій.

Таким чином, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.368 ЦПК України (в редакції, чинній на дату видачі виконавчого листа), 10 листопада 2015 року видав виконавчий лист на виконання рішення суду, яке не набрало законної сили.

Згідно п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» передбачено, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції спірний виконавчий лист видано передчасно, оскільки заочне рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року станом на 10 листопада 2015 року не набрало законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу, що ПАТ «Універсал Банк», як стягувач, має право повторно звернутись до суду із заявою про видачу виконавчого листа та пред`явити його до виконання.

Зокрема, у відповідності Перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», який набув чинності 05 жовтня 2016 року, всі без винятку виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме у трирічний строк.

Оскільки на час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» строк пред`явлення до виконання спірного виконавчого листа №601/1022/15-ц від 10 листопада 2015 року не сплинув, колегія суддів вважає, що зазначена норма застосовується і до вказаного виконавчого листа.

В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2016 ПАТ «Універсал Банк» пред`явило виконавчий лист №601/1022/15-ц, виданий Кременецьким районним судом 10 листопада 2015 року до виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Тернопільській області та 17 березня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с.39-40).

Згідно п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинним на момент пред`явлення спірного виконавчого листа до виконання та втратив чинність на підставі Закону N1404-VIII ( 1404-19 ) від 02 червня 2016 року, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання

перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Аналогічна норма міститься і в ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Таким чином, строк пред`явлення спірного виконавчого документу до виконання було перервано та після 15 березня 2016 року його перебіг розпочався з початку.

Виходячи із наведеного, ПАТ «Універсал Банк», як стягувач, має право повторно звернутись до Кременецького районного суду із заявою про видачу виконавчого листа та пред`явити його до виконання.

Разом із тим, доводи апелянта про те, що cуд розглянув справу у відсутності представника заявника на увагу не заслуговують виходячи з наступного.

Так, згідно журналів судових засідань (а.с.18, 32) вбачається, що представник заявника Осів П.В. брав участь у судових засіданнях 28 березня 2019 року та 06 травня 2019 року. Крім того, представник заявника був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, призначеного на 23 травня 2019 року (а.с.33).

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Отже, суд першої інстанції мав підстави вважати, що неявка учасників справи в судове засідання, які були повідомленні належним чином, не перешкоджає розгляду даної справи.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року справа № 907/425/16, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Також апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта на те, що суд першої інстанції дослідив виконавчий лист за відсутності представника заявника, чим порушив право учасника справи брати участь у дослідженні доказів, оскільки ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження ВП №50521788 (боржник), має право самостійно ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження, а саме із виконавчим листом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2019 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви та визнання виконавчого листа №601/1022/15-ц, виданого 10 листопада 2015 року Кременецьким районним судом Тернопільської області у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 755/15479/14-ц, виданий 10 листопада 2015 року Кременецьким районним судом Тернопільської області у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 16 вересня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи