КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ Справа № 753/8556/19

02 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Гаращенка Д.Р.

суддів - Ратнікової В.М. Левенця Б.Б.

при секретарях - Гавриленко М.А., Майданець К.В., Тютюник О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Колесніка О.М., про забезпечення позову у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про забезпечення позову до його пред`явлення, про накладення арешту на все рухоме майно, грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення.

В обґрунтування вимог заяви посилалося на те, що 03.04.2007 року між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Інкрістар» укладено кредитний договір №010/14/043, відповідно до умов якого підприємству відкрито невідновлювану кредитну лінію з лімітом 7 000 000 доларів США строком до 31.03.2014 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, укладено договір іпотеки № 10/14/03/043/1 від 03.04.2007 (з додатковими угодами до нього) між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», відповідно о умов якого іІпотекодавець передав в заставу (іпотеку) належне йому нерухоме майно: нежитлову будівлю (літ. Г), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6013,60 кв.м.

29.09.2008 року ТОВ «Інкрістар» (первісний боржник) та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» (новий боржник) за згодою кредитора - AT «Райффайзен Банк Аваль» уклали договір про переведення боргу, відповідно до умов якого «первісний боржник» переводить на «нового боржника» свої зобов`язання, що випливають із кредитного договору від 03.04.2007 року за № 010/14/043, укладеного між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Інкрістар».

19.11.2018 року відбулася заміна кредитора у зобов`язані, а саме: ТОВ «ФК «Женева» набуло у власність всі належні AT «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 року та всі належні AT «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за договором іпотеки № 010/14/03/043/1 від 03.04.2007 року, з усіма змінами, доповненнями і додатковими угодами до нього, що підтверджується укладеними між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Женева» договором від 19.11.2018 року та договором відступлення прав за договором іпотеки від 19.11.2018 року.

ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», як боржник/іпотекодавець перестав виконувати зобов`язання з погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007, що призвело до утворення заборгованості в розмірі понад 6 000 000,00 доларів США.

AT «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду для захисту свого порушеного права й за результатами розгляду справ Господарським судом м. Києва були ухвалені рішення, які набрали законної сили, про задоволення позовних вимог у справах: № 5011-35/11839-2012 за позовом AT «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з ТОВ «Медіа-Експерт», ТОВ «Інкрістар» кредитної заборгованості в розмірі 6 525 639,57 дол. США; № 5011-33/7282-2012 за позовом AT «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю (літ. Г), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ), яке є предметом іпотеки за договором іпотеки № 010/14/03/043/1 від 03.04.2007 року; № 910/29799/15 за позовом AT «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення 6 234 157,38 дол. США та 84 928 951,24 грн. з ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг».

Проте, вказані вище судові рішення, які є обов`язковими для виконання, боржником не виконані. Більш того, з метою ухилення від виконання кредитних зобов`язань власник та керівник підприємств - відповідач по справі ОСОБА_1 створює умови для фактичного унеможливлення виконання судових рішень, та власними рішеннями і діями призводить до фактичної неплатоспроможності ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», що призводить до завдання збитків позивачу.

У 2015 році ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» не сплачувало кошти на погашення кредиту та, з метою уникнення відповідальності за невиконання кредитного договору №010/14/043 від 03.04.2007 року та договору іпотеки №010/14/03/043/1 від 03.04.2007, здійснило незаконні дії з предметом іпотеки за договором іпотеки №010/14/03/043/1 від 03.04.2007 року - нежитловою будівлею (літ. Г), розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 6 013,6 кв. м.

Так, ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», без погодження з іпотекодержателем, було здійснено реконструкцію приміщень будівлі виробничого корпусу з влаштуванням антресолей за рахунок внутрішнього простору за адресою: АДРЕСА_3 , за якою загальна площа будівлі склала 7818,3 кв.м.

У подальшому рішенням загальних зборів учасників - ОСОБА_1 (відповідачем по справі, який є єдиним учасником та бенефіціаром товариства) ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг», оформлених протоколом №21/12 від 28.05.2015 року, було без погодження з іпотекодержателем вирішено здійснити поділ об`єкту нерухомого майна, що складається з будівлі виробничого корпусу №86 (літ. Г), загальною площею 7818,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на 2 окремих об`єкта: будівлю, виробничого корпусу № 86 (літ. Г), загальною площею 5859,0 кв.м.; будівлю, виробничого корпусу № 86 (літ. Г), загальною площею 2023,1 кв.м., які залишаються за адресою: АДРЕСА_1 За результатом поділу нерухомого майна, яке описано вище, було виготовлено 2 окремих свідоцтва про право власності.

В подальшому, 24.10.2015 року ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг» безоплатно передало у власність ТОВ «Проджектс Медіа», в якості відстпного - групу нежитлових приміщень 2,6,8,9,11,12.13,15 будівлі, виробничого корпусу №86 (по частині літ. Г) загальною площею 2023,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за договором про припинення зобов`язання переданням відступного.

05.04.2016 року ТОВ «Проджектс Медіа» продало ТОВ «Інтернет Експерт» нежитлові приміщення №№2,6,8,9,11,12,13,15 (літ. Г), за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2023,1 кв. м. за договором купівлі - продажу.

Таким чином, в результаті зазначених незаконних дій учасника/засновника та директора ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг» ОСОБА_1 було без погодження з іпотекодержателем значно зменшено площу нежитлової будівлі (літ. Г), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 6 013,6 кв. м. та без згоди іпотекодержателя відчужено на користь третіх осіб частину зазначеного предмету іпотеки - нежитлові приміщення №№2,6,8,9,11,12,13,15 (літ. Г), за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2023,1 кв. м. Незаконність зазначених дій учасника/засновника та директора ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг» ОСОБА_1 . встановлена та підтверджена рішенням господарського суду м. Києва від 14.06.2017 року у справі №910/4650/17 за позовом AT «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправними рішення, свідоцтв, скасування свідоцтв та рішенням господарського суду м. Києва від 21.08.2018 року у справі №910/10832/17 за позовом AT «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.04.2016 року, укладеного між ТОВ «Проджектс Медіа» та ТОВ «Інтернет Експерт».

Більш того, з метою ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 року та договором іпотеки № 010/14/03/043/1 від 03.04.2007 року та від сплати обов`язкових платежів, засновником та керівником ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг» було вирішено почати процедуру банкрутства ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг», при цьому з метою створення стійкої фінансової неплатоспроможності, ОСОБА_1 приймає рішення про передачу нерухомого майна іншій юридичній особі, без жодної правової підстави, без погодження з ТОВ «Фінансова компанія «Женева», при цьому не вживає заходів щодо стягнення заборгованості за орендними платежами, що призвело та призводить до подальшого погіршення платоспроможності боржника.

Також, протягом 2013 - 2014 років між ТОВ «Медіа Експерт плюс» та ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг», засновником (учасником) яких є одна особа - ОСОБА_1 , було укладено договори про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами яких ТОВ «Медіа Експерт плюс» надало ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг» поворотну фінансову допомогу в загальному розмірі 6 663 700 (шість мільйонів шістсот шістдесят три тисячі сімсот) гривень на вкрай не вигідних умовах для ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг».

Крім того, ні керівником, ні засновником боржника, яким є ОСОБА_1 , не було вчинено жодних дій на виконання рішення господарського суду м. Києва від 14.06.2017 року у справі № 910/4650/17 та рішення господарського суду м. Києва від 21.08.2018 року у справі № 910/10832/17, які набрали законної сили, з метою повернення у власність ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» нежитлових приміщень будівлі виробничого корпусу № 86 (групи приміщень № № 2, 6, 8, 9, 11. 12, 13, 15) (літ. Е) загальною площею 2023,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , що значно покращило б майновий стан боржника та вплинуло на відновлення його платоспроможності.

З метою ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 року та договором іпотеки № 010/14/03/043/1 від 03.04.2007 року, засновником та керівником ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг» було вирішено почати процедуру банкрутства ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг». Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.11.2016 у справі №910/18739/16 порушено провадження про банкрутство ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг» за заявою ТОВ «Медіа Експерт плюс», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Борейко В.А.

Як зазначалося вище, 19.11.2018 року відбулася заміна кредитора у зобов`язані, а саме: ТОВ «ФК «Женева» набуло у власність всі належні AT «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 та всі належні AT «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за договором іпотеки № 010/14/03/043/1 від 03.04.2007 року, з усіма змінами, доповненнями і додатковими угодами до нього.

Станом на момент відступлення права вимоги загальна сума заборгованості складає 209 093 800, 94 грн., при цьому вартість іпотечного майна, яка була встановлена судовим рішенням у справі № 5011-33/7282-2012 від 29.09.2014 року складає всього 80 582 240 грн.

Зазначало, що має намір звернутись до суду з позовом про притягнення до субсидіарної відповідальності ОСОБА_1 та часткове стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 з ОСОБА_1 в розмірі 8 000 000 грн., тоді як фактична сума непокритих зобов`язань в результаті протиправних дій відповідача, як посадової особи боржника його учасника/засновника складає 128 511 560,94 грн.

Звертало увагу на те, що підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач має можливість продати належне йому на праві власності майно або пошкодити його, що призведе до фактичного знецінення майна.

Враховуючи наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» просило суд забезпечити позов в межах ціни позову 8 000 000 грн. шляхом накладення арешту на все рухоме майно, в тому числі:

на частку в статутному капіталі товариств, що належать на праві власності ОСОБА_1 :

61% (шістдесят один відсоток) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АРЕНА-МЕДІА ЕКСПЕРТ» (Код );

94 % (дев`яносто чотири відсотки) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕКС20» (Код );

45 % (сорок п`ять відсотків) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕКС АДВЕРТАЙЗИНГ» (Код );

на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , що будуть виявлені під час виконання заходів забезпечення позову;

на все нерухоме майно, в тому числі на:

садовий будинок за адресою АДРЕСА_12 та земельну ділянку за кадастровим номером :04:031:0014 (реєстраційний номер 231);

житловий будинок, за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 224) та земельну ділянку за кадастровим номером :01:012: 0176 (реєстраційний номер 231);

земельну ділянку за кадастровим номером : 04:031: 0049 , що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада (реєстраційний номер 231);

земельну ділянку за кадастровим номером :04:031:0049, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, Садове товариство «Медик-3» (реєстраційний номер 31);

земельну ділянку за кадастровим номером :01: 012:5065 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 24);

земельну ділянку за кадастровим номером :01:012:0176, що знаходиться за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 24);

1/4 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про забезпечення позову до його пред`явлення - задоволено.

Накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1 , а саме на:

61% (шістдесят один відсоток) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АРЕНА-МЕДІА ЕКСПЕРТ» (Код );

94 % (дев`яносто чотири відсотки) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕКС20» (Код );

45 % (сорок п`ять відсотків) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕКС АДВЕРТАЙЗИНГ» (Код ).

Накладено арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме на:

садовий будинок за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада , Садове товариство «Медик-3» , будинок 20,21 та земельну ділянку за кадастровим номером :04:031:0014 (реєстраційний номер 231);

житловий будинок, за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 224) та земельну ділянку за кадастровим номером :01:012: 0176 (реєстраційний номер 231);

земельну ділянку за кадастровим номером : 04:031: 0049 , що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада (реєстраційний номер 231);

земельну ділянку за кадастровим номером :04:031:0049, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, Садове товариство «Медик-3» (реєстраційний номер 31);

земельну ділянку за кадастровим номером :01:012 :5065 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 24);

земельну ділянку за кадастровим номером :01:012:0176, що знаходиться за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 24);

1/4 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 .

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 21 червня 2019 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пархоменко Олена Олегівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року про забезпечення позову, накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та прийняти нову постанову про відмову в забезпеченні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначала, що судом не досліджено та не надано оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову до його подання.

Судом, всупереч приписів ч.3 ст.150 ЦПК України, питання визначення співмірності застосованих заходів забезпечення із вимогами, які заявник має намір пред`явити до суду не досліджувалося. Також судом не взято до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зазначила, що заявник не надав доказів того, що вартість арештованого майна ОСОБА_1 відповідає ціні позову ТОВ "Женева" до ОСОБА_1

Вважає, що накладення арешту на частку у статутному капіталі товариств, що належіть на праві власності ОСОБА_1 враховуючи склад осіб , визначених заявником, може привести до порушення права третіх осіб, засновників (співвласників товариства), які не зазначені заявником в поданій заяві, а також паралізувати діяльність господарських товариств , унеможлививши прийняття управлінських рішень.

Апелянта звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а крім того суд першої інстанції не вирішив питання зустрічного забезпечення.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева»просило залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість, а також на те, що суд першої інстанції врахував надані заявником докази на підтвердження вимог заяви, пересвідчився в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясував обсяг позовних вимог та відповідність їм виду забезпечення позову.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява про забезпечення позову була подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до пред`явлення позову. У вказаній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» посилалося на те, що має намір звернутися до суду з позовом про притягнення до субсидіарної відповідальності власника та керівника боржника ТОВ " Західбудінвест компані консалтинг" Попова Валерія Васильовича та про часткове стягнення з нього в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007року в розмірі 8 000 000 грн.

Згідно з частиною першою статті 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Таким законом, який передбачає поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність іншої особи, є Закон України «Про банкрутство».

Так, відповідно до частини п`ятої статті 25 Закону України «Про банкрутство» при здійсненні своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається виходячи з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Таким чином, Законом України «Про банкрутство» передбачено право ліквідатора заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» посилалося на те, що є кредитором боржника ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг», керівником та засновником якого є ОСОБА_1 , який вчинив дії по доведенню юридичної особи-боржника до банкрутства, та вважало, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку з чим, просило накласти арешт на все рухоме майно, в тому числі на частки в статутних капіталах товариств, що належать на праві власності ОСОБА_1 , грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , а також на його нерухоме майно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у ОСОБА_1 на праві приватної власності перебуває наступне нерухоме майно: садовий будинок за адресою Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, Садове товариство «Медик -3 », будинок 20,21 та земельна ділянка за кадастровим номером :04:031:0014 (реєстраційний номер 231); житловий будинок, за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 224) та земельна ділянка за кадастровим номером :01:012:0176 (реєстраційний номер 231); земельна ділянка за кадастровим номером :04:031:0049, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада (реєстраційний номер 231); земельна ділянка за кадастровим номером :04:031:0049, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, Садове товариство «Медик-3» (реєстраційний номер 31); земельна ділянка за кадастровим номером :01:012 :5065 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 24); земельна ділянка за кадастровим номером :01:012:0176, що знаходиться за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 24); 1/4 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 .

Також згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у ОСОБА_1 на праві приватної власності перебуває наступне рухоме майно: 61% (шістдесят один відсоток) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АРЕНА-МЕДІА ЕКСПЕРТ» (Код ); 94 % (дев`яносто чотири відсотки) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕКС20» (Код );45 % (сорок п`ять відсотків) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕКС АДВЕРТАЙЗИНГ» (Код ).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову та, накладаючи арешт на зазначене вище рухоме майно - частки в статутному капіталі товариств та на вказане вище нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з предмету та підстав спору, який виник між сторонами та співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову із вимогами, з якими він має намір звернутись до суду, а також з того, що законних прав та інтересів відповідача порушено не буде, застосовані заходи забезпечення позову не перешкоджатимуть йому користуватись вказаним майном.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 81 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову до пред'явлення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При поданні заяви про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» посилалося на очевидність існування ризику того, що з пред`явленням позову про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення коштів, ОСОБА_1 , як єдиний учасник боржника, вчинить дії щодо відчуження належного йому майна третім особам, або щодо його пошкодження, що призведе до фактичного знецінення майна та до невиконання рішення про стягнення з нього грошових коштів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що існування, на думку заявника, ймовірної вірогідності ухилення відповідача від виконання рішення суду, не може бути підставою для забезпечення позову, оскільки самі лише припущення заявника не свідчать про неможливість виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Колегією суддів враховується те, що заявником не надано доказів на підтвердження існування реальної можливість невиконання рішення суду чи вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на відчуження належного йому майна та грошових коштів.

Отже, задовольняючи заяву про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував, що позивачем не наведено в заяві ґрунтовних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не додано до заяви доказів, які б підтвердили доводи заявника, що невжиття зазначених в заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Крім цього, на час розгляду заяви про забезпечення позову, позивач не визначився з предметом ймовірної позовної заяви та складом осіб, які братимуть участь у справі.

Колегія суддів погоджується також з доводами апеляційної скарги про те що, накладаючи арешт на частку у статутному капіталі товариств, що належить на праві власності ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував, що забезпечення позову таким способом призведе до порушення прав третіх осіб, засновників (співвласників товариств), які не зазначені заявником в поданій заяві, що приведе до порушення збалансованості інтересів сторін.

Вимога заяви в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , що будуть виявлені під час виконання заходів забезпечення позову, також є необґрунтованою, оскільки, серед іншого, заявником не зазначено розрахункових рахунків, назв банківських установ та сум, які знаходяться на цих рахунках.

Також при вирішенні питання про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, судом не враховано наявність судових рішень про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки, які виконуються в примусовому порядку, де боржниками виступають юридичні особи, засновником яких є ОСОБА_1 та не звернуто увагу на те, що фактично вимоги про накладення арешту витікають з підстав невиконання рішень господарських судів.

Суд першої інстанції лише формально зазначив, що з наведених у заяві про забезпечення позову обставин вбачається ймовірність ускладнення виконання рішення у даній справі в разі задоволення позову, проте належним чином не обґрунтував, у тому числі, з посиланням на відповідні обставини та належні докази, що невжиття таких заходів спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Не здійснив належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову до його пред`явлення з урахуванням розумності, обґрунтованості і співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи та надавши їм правову оцінку, приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», відповідно до вимог ст.ст.76-81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що обрані ним способи забезпечення позову до його пред`явлення - накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та на всі грошові кошти керівника та засновника ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» ОСОБА_1 є адекватними, співмірними та ефективними заходами забезпечення прав та законних інтереси сторін при вирішенні заяви по суті, у розумінні ст.ст. 149-150 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, ч. 4 ст. 152 ЦПК України визначено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Разом з тим, заяву про забезпечення позову до його пред`явлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» було подано 25 квітня 2019 року, тоді як позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіхідбудінвест Компані Консалтинг» про стягнення часткової заборгованості подано до суду лише 03 червня 2019 року, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого ч.4 ст.152 ЦПК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року було відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг» про стягнення часткової заборгованості.

Проте, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Західбудінвест Компані Консалтинг" про стягнення часткової заборгованості - закрито та роз`яснено позивачу його право на звернення із відповідною заявою до Господарського суду м. Києва.

З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що незастосування вказаних в заяві ТОВ " Женева" заходів забезпечення позову до його пре`явлення, може утруднити або взагалі унеможливити виконаннярішення суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Згідно вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про забезпечення позову до його пред`явлення.

Керуючись ст.ст. 149-152, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Женева» про забезпечення позову до його пред`явлення.

Постанова набирає законної сили з дні її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів, з дня складання повного тексту постанови суду, безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2019 року.

Головуючий: Судді: