справа № 462/4896/19
УХВАЛА

01 серпня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., вивчивши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Граніт» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

встановив:

ЛКП «Граніт» 31.07.2019 року звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 1734,62 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги та 192,10 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 26 Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року зазначено: «Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір…»

Однак, як вбачається із додатків доданих до заяви, заявником додано платіжне доручення № 461 від 03.04.2019 року на суму 192,10 грн., проте вказана сума не зарахована до спеціального фонду державного бюджету, отже заявником не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 185 ЦПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Разом з тим, згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, оскільки заява ЛКП «Граніт» подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, тому вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. 160, 163- 166, 185, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства "Граніт" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Роз`яснити стягувачу, що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя Постигач О.Б.