Справа № 628/2118/19
Провадження № 2-о/628/169/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Куп`янську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Куп`янський районний відділ ДМС України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Ульянченко К.М.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, факту постійного його проживання на території України, на момент проголошення незалежності України (24 червня 1991 року) та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року). Заінтересована особа: Куп`янський районний відділ ДМС України в Харківській області, представник заявника: адвокат Желанова О.Б.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорськ, Донецької області. В цьому ж місті закінчив 8 класів середньої школи № 1, після чого навчався у ПТУ № 65 за фахом зварювальник, а з 1980 по 1982 роки проходив службу в армії. У 1982 році, після повернення з армії, у м. Краматорськ він отримав паспорт СРСР ( НОМЕР_1 , виданий Краматорським МВВС в Донецькій області 01.07.1982 р.), про що свідчить запис № 110 у домовій книзі. Влітку 1990 року, а саме 20 серпня, він переїхав жити до Краснолиманського району (зараз - Лиманський р-н) Донецької області, в с.м.т. Кіровськ (зараз - с.м.т. Зарічне). З серпня 1990 року до січня 1993 року він працював у колгоспі «Ленінська зоря». Саме в Лиманському районі, в березні 1991 року він вдруге отримав паспорт СРСР (замість втраченого) (серія НОМЕР_2 , виданий Краснолиманським МВВС в Донецькій обл. 30.03.1991 р.), про що свідчить запис від 17.01.1996 року у домовій книзі про реєстрацію місця проживання за іншою адресою. Пізніше, паспорт громадянина СРСР знову було втрачено. Після втрати паспорта громадянина СРСР він ніколи не отримував його знову, як і не отримував новий паспорт - паспорт громадянина України. Наразі він здійснює спроби отримати паспорт громадянина України. Для отримання паспорта громадянина України, зокрема, необхідно підтвердити його належність дол. Громадянства України. Також зазначає, що з території ані УРСР, ані сучасної України він ніколи не виїжджав на постійне місце проживання до будь-якої іншої держави. А 24 серпня 1991 року і 13 листопада 1991 року він фактично знаходився, постійно проживав і працював в Україні, в с.м.т. Кіровськ Краснолиманського району Донецької області. Цей факт підтверджується записом № 110 в домовій книзі та архівною довідкою про трудовий стаж в колгоспі «Ленінська зоря», виданою архівним відділом виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області.

За таких обставин ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 16.07.2019 р. провадження у справі відкрито.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 вересня 2019 року справу прийнято в провадження судді Шиховцової А.О. та призначено до розгляду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити його заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Представник заінтересованої особи, Куп`янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Ульянченко ОСОБА_2 (довіреність від 23.01.2019 № 6301.9/65) у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 , покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Краматорськ Донецької області, Україна, про що 10 липня 1959 року складено відповідний актовий запис № 786, що підтверджується свідоцтвом про народження, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, серії НОМЕР_3 від 21.06.2019 року (а.с.6).

Згідно відомостей з домової книги із записом № 110 від 20.08.1990 р., ОСОБА_1 був виданий паспорт громадянина СРСР 01 липня 1982 року Краматорським МВВС в Донецькій області НОМЕР_4 -НО № 601130 (а.с.7). 30 березня 1991 року ОСОБА_1 вдруге отримав паспорт громадянина СРСР, серія НОМЕР_2 , виданий Краснолиманським МВВС в Донецькій обл. (а.с.8).

Як вбачається з архівної довідки про трудовий стаж в колгоспі «Ленінська зоря», виданої 07.06.2019 р. за № 05-07-07/61 архівним відділом виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_1 дійсно працював у колгоспі «Ленінська зоря» з 1990 року по 1993 рік, при чому, 08.08.1990 року був прийнятий у члени колгоспу, а 26.01.1993 року - виключений (а.с.9).

Згідно довідки Гусинської сільської ради Куп`янського району Харківської області № 235 від 25.06.2019 р., ОСОБА_1 , 1959 р. н., дійсно проживає без реєстрації на території Гусинської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Паспорт громадянина України ОСОБА_1 не отримував, тому і звернувся до Куп`янського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області із заявою про видачу йому паспорта, де йому надали роз`яснення, що згідно діючого законодавства для документування паспортом громадянина України, йому необхідно підтвердити своє громадянство України, шляхом встановлення перебування заявника на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, надавши відповідне рішення суду, що підтверджено в судовому засіданні.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

24 серпня 1991 року було прийнято "Акт проголошення незалежності України".

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території Україн и за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону,) подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Отже, у таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Крім того, пунктом 44 вищевказаного Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України, у Донецькій області, станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, громадянином іншої держави він не був.

Враховуючи, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для підтвердження належності до громадянства України, отримання паспорта громадянина України, беручи до уваги наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж тривалого терміну та зокрема, станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 268, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 3, 9 Закону України «Про громадянство України», п.п. 8, 25, 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 р., суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійно проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, на території України на момент проголошення незалежності України (24 червня 1991 року) та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи, що копія (текст) судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/ (в рядку «Справа №» необхідно ввести номер справи, в якій видано це судове рішення).

Повний текст рішення складений 19 вересня 2019 року.

Суддя А.О.Шиховцова