Справа № 240/666/19 .
Провадження № 2/240/238/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

30 липня 2019 року смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І. розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , до Приватного акціонерного товариства "Екопрод", про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И В:

16.07.2019 року до Олександрівського районного суду Донецької області звернувся представник позивача - ОСОБА_3 Юрій Вікторович, що діє від імені та в інтересах - ОСОБА_1 , з позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним договір оренди землі від 17.03.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством "Екопрод", на земельну ділянку з кадастровими номерами - № НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 , загальною площею 12,28 га, що розташована на території Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області, та зареєстрована у відділі Держкомзему в Олександрівському районі за №00690 від 03.04.2012 року; 2) визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі №00690 від 09.04.2012 року, укладену 05.12.2017 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "Екопрод", на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 6,22 га, що розташована на території Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області; 3) визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі №00690 від 09.04.2012 року, укладену 05.12.2017 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "Екопрод", на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 6,06га, яка розташована на території Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області.

Оскільки, позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 18.07.2019 року була залишена без руху, позивачу запропоновано усунути вказані в ухвалі недоліки, а саме: необхідно було доплатити судовий збір за інші дві позовні вимоги немайнового характеру в сумі по 768,40 гривень за кожну, а всього - 1536,80 грн. Крім того, позовну заяву подано від імені позивача - фізичною особою, яка не підтвердила свої повноваження, як адвокат.

Зазначену ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області представником позивача, за довіренністю, було отримано 19.07.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, протягом десяти днів, з дня отримання копії ухвали суду, зазначені в ній недоліки було усунуто частково.

Так, 24.07.2019 року до Олександрівського районного суду Донецької області представник позивача за довіренністю - Мусієнко Ю.В., надав квитанцію про доплату судового збору у розмірі 1536,80 грн. Крім того, надав заяву, в якій зазначає, що він є законним представником своєї матері - ОСОБА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченою довіренністю. Вказує, що його мати - ОСОБА_1 , повністю паралізовна з 2013 року, не може самостійно пересуватися, себе обслуговувати, та підписувати

будь-які документи, повністю усвідомлювати свої дії, тобто, є обмежено дієздатною особою. На підтвердження цього, надав до суду копію довідки сімейного лікаря "Олександрівської лікарні планового лікування" - ОСОБА_4 , від 03.06.2019 року. Окрім того, вважає, що дана справа є малозначною, тому, він має право приймати участь у розгляді справи, як законний представник за довіренністю.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України, малозначними є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію таскладність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження

Враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України суд вважає, що справа не відноситься до малозначних справ, так як предметом вказаного позову є визнання договору оренди землі недійсним, що є підставою для дослідження, та вивчення значного обсягу доказів, тому, вказана цивільна справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження, а тому, представником у ній може бути лише адвокат.

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України ,сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст.62 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п.п. 11 п. 161 Розділу XV Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Таким чином, норма Закону 1401-VIII відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-2 Конституції України, щодо представництва виключно адвокатами в судах першої інстанції почала діяти з 01 січня 2019 року.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана представником позивача за довіреністю- ОСОБА_2 , проте, матеріали заяви не містять належним чином засвідчених документів на підтвердження права на зайняття ним адвокатською діяльністю (посвідчення адвоката, свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю), а також ордеру на ведення справи в суді. Тобто, відсутні докази наявності у ОСОБА_2 права на представництво прав у суді, яке з 01 січня 2019 року здійснюється виключно адвокатами.

Таким чином, суд вважає, що копія довіреності на право бути представником в судових установах не підтверджує право на зайняття адвокатською діяльністю, не підтверджує правовий статус адвоката, та не надає ОСОБА_2 безумовного права підпису позовної заяви, та звернення із заявою до суду в інтересах та від імені позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі № 811/1507/18, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року по справі № 9901/736/18.

Крім того, у своїй заяві представник позивача - ОСОБА_2 зазначає, що його мати - ОСОБА_1 , є обмежено дієздатною особою, та на підтвердження цього, надає лише копію довідки Олександрівської лікарні планового лікування від 03.06.2019 року ( лікар - ОСОБА_4 ).

Згідно ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Як вбачається з ч. 1 ст. 37 ЦПК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для деяких справ окремого провадження. Зокрема, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання її недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи або за місцезнаходженням наркологічного або психіатричного закладу, якщо вона перебуває там на лікуванні.

Проте, представником позивача до заяви не додано висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву необхідно повернути позивачеві.

У частині 7 ст.185 ЦПК України закріплено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.19, 175, 177, 185, 274, 353, 354 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , до Приватного акціонерного товариства "Екопрод", про визнання договору оренди землі недійсним, - вважати неподаною і повернути її позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому віддповідної ухвали суду.

Суддя А.І. Шинкаренко