Ухвала

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 310/8955/17

провадження № 61-9266 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

представник відповідача - ОСОБА_5 ,

третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Полякова О. З., Крилової О. В., Кухаря С. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, в якому просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2017 року і до повноліття дитини.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 рокупровадження у справі за позовом ОСОБА_8 закрито.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з 2008 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали у Королівстві Норвегії. 22 листопада 2017 року позивачка разом з дитиною перетнула кордон Норвегії й виїхала до США, а через деякий час приїхали в Україну, переміщення дитини до США і в України відбулось без згоди відповідача. 29 листопада 2017 року ОСОБА_4 повідомив норвезькі правоохоронні органи про викрадення дитини, за цим фактом позивачку разом з малолітньою дитиною було оголошено у міжнародний розшук, ОСОБА_9 пред`явлено звинувачення у викраденні дитини. 03 жовтня 2018 року Директорат у справах дітей, молоді і сім`ї Норвегії на підставі заяви відповідача розпочав процедуру повернення дитини до Норвегії.

При відкритті провадження у справі суд не мав даних поліції Королівства Норвегії про те, що 22 листопада 2017 року позивачка разом з малолітньою дитиною перетнула кордон Королівства Норвегії без згоди відповідача. Таким чином, оскільки позивачка неправомірно перемістила дитину в Україну, відповідач, як батько дитини, який має право опіки, не погодився на таке переміщення, ця позовна заява подана до районного суду раніше одного року з моменту, коли відповідач дізнався про місцеперебування дитини, тому у суду не було правових підстав для відкриття провадження у справі. У Міністерстві юстиції України триває розгляд прохання про повернення дитини. Ураховуючи викладене, справа про позбавлення відповідача батьківських прав відноситься до юрисдикції судових органів Королівства Норвегії.

При цьому суд керувався пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, згідно з якою суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року апеляційна скарга представника ОСОБА_8 - ОСОБА_2 - задоволена, судове рішення суду першої інстанції скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції вказуючи про те, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тобто судочинства, що визначається з урахуванням суб`єктного складу правовідносин, предмету спору та характеру спірних матеріальних правовідносин, зазначив про віднесення справи до судових органів Королівства Норвегія, тобто у розумінні територіальної підсудності, чим порушив положення законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 310/8955/17 з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2019 року справу за зазначеними позовами призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачка неправомірно перемістила дитину в Україну, відповідач, громадянин Королівства Норвегії, як батько дитини має право опіки та не погодився на таке переміщення. Крім того, позовна заява була подана до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області раніше одного року з моменту, коли відповідач дізнався про місцеперебування дитини. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив

У червні 2019 року ОСОБА_6 та її представник - ОСОБА_3 - подали відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на його законність не впливають. У справі розглядається спір у сімейних правовідносинах, тому вона підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - містить доводи про порушення судами правил юрисдикції, а саме пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України і саме ця норма застосована судом і оскаржується у касаційній скарзі.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 310/8955/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментівпередати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець