Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

місто Київ

справа № 661/3904/16-ц

провадження № 61-34649св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Бугрика В. В., Базіль Л. В., Семиженко Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у грудні 2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у подальшому уточненим, про поділ спільного майна подружжя, просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середню ринкову вартість 1/2 частки автомобіля ВАЗ 210994, 2007 випуску, згідно з оцінкою автотоварознавчої експертизи; зобов`язати ОСОБА_2 узаконити в установленому законом порядку самочинне будівництво об`єктів нерухомості, яке він зробив за адресою: АДРЕСА_2 , без відповідних дозволів; стягнути з ОСОБА_2 вартість експертної оцінки автомобіля ВАЗ 210994 у сумі 800, 00 грн, вартість перекладу документів, наданих суду позивачем з італійської мови на українську, у сумі 3 500, 00 грн, а також судові витрати, посилаючись на те, що зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбане за спільні кошти та під час шлюбу.

Позивач обґрунтовувала заявлені вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі з 21 серпня 1993 року. Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 липня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний. У період шлюбу сторони за спільні грошові кошти 17 жовтня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу придбали будинок АДРЕСА_2 вартістю 62 870, 00 грн. У вересні 2014 року за спільні грошові кошти придбаний автомобіль ВАЗ 210994, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за 5 000, 00 дол. США. На час судового розгляду ОСОБА_2 після розлучення проживає з іншою жінкою за адресою: АДРЕСА_3 .

Зважаючи на наведене, просила здійснити поділ спільного майна подружжя.

Стислий виклад заперечень відповідача

ОСОБА_2 позов не визнав, просив у його задоволені відмовити, пояснивши, що дійсна вартість будинку на момент розгляду справи не погоджена між подружжям. Відсутні докази участі позивача у придбанні спірного автомобіля грошима або спільними зусиллями подружжя, позивач не надала допустимих доказів на підтвердження дійсної вартості автомобіля на момент його поділу.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано будинок АДРЕСА_2 та автомобіль ВАЗ 210994, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_2 як об`єкта права спільної сумісної власності подружжя. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частини транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 210994, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 40 530, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що матеріалами справи підтверджено, що спірні будинок та автомобіль придбані сторонами під час шлюбу, тому є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають право на поділ спільного майна, при цьому, частки дружини та чоловіка у зазначеному майні, що є неподільними речами, є рівними. Суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації 1/2 частини вартості автомобіля 40 530, 00 грн, виходячи з його вартості станом на день реалізації відповідачем. Вимоги позову щодо зобов`язання відповідача здійснити заходи щодо узаконення самочинного будівництва житлового будинку, що є об`єктом поділу, суд першої інстанції визнав необґрунтованими із заявлених підстав цього позову, оскільки вони не випливають із правовідносин щодо розподілу майна подружжя і заявлені після початку судового розгляду, що суперечить вимогам частини другої статті 31 ЦК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, далі - ЦПК України 2004 року).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 липня 2017 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості 1/2 частини транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21099, 2007 року випуску, зменшивши суму стягнення з 40 530, 00 грн до 10 000, 00 грн. Зменшено суму стягнутих судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 2 655, 30 грн до 1 550, 00 грн. В інший частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, що спірні будинок та автомобіль придбані сторонами під час шлюбу, тому є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, проте зазначив, що ОСОБА_2 продав автомобіль за 20 000, 00 грн відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 21 квітня 2016 року № 868. Договір дійсний на час ухвалення судового рішення і не скасований, а тому апеляційний суд зробив висновок, що рішення суду першої інстанцій в частині визначення розміру відшкодування вартості частки у спільному автомобілі підлягає зміні, суму компенсації необхідно рахувати з оцінки автомобіля згідно з договором купівлі продажу, яка становить 10 000, 00 грн.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ засобами поштового зв`язку у вересні 2017 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2017 року в частині стягнення суми компенсації за проданий автомобіль та залишити в цій частині в силі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 липня 2017 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовується тим, що апеляційний суд під час ухвалення оскаржуваного судового рішення неповно з`ясував обставини справи, висновки не відповідають матеріалам справи, враховано заперечення відповідача, які не доведені ним. ОСОБА_2 відчужив спірний автомобіль з метою уникнення у подальшому справедливого його поділу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

ОСОБА_2 просить відхилити касаційну скаргу ОСОБА_1 , оскаржуване рішення залишити без змін. Відповідач зазначає, що визначення вартості спірного автомобіля є фактичною обставиною справи, яка встановлена апеляційним судом на підставі аналізу висновку судової експертизи та договору купівлі-продажу, під час визначення вартості автомобіля правильно застосовано норми матеріального права та дотримано норм процесуального права.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДАХ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у червні 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають до застосування правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, далі - ЦПК України 2004 року), згідно з якими рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права в межах доводів касаційної скарги щодо позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного автомобіля. Рішення судів в іншій частині вирішених позовних вимог за межами доводів касаційної скарги не перевіряються.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1993 року до 18 липня 2016 року.

Згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу будинку від 17 жовтня 2006 року ОСОБА_2 за згодою дружини ОСОБА_1 придбав у власність будинок садибного типу АДРЕСА_2 , загальною площею 66, 5 кв. м.

06 вересня 2014 року ОСОБА_2 зареєстрував автомобіль марки ВАЗ 210994, державний номер НОМЕР_1 , на підставі довідки-розрахунку від 05 вересня 2014 року № ВІА581870.

Судами також встановлено, що спірні автомобіль та будинок придбані під час шлюбу за спільні грошові кошти.

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 21 квітня 2016 року № 868/6545 ОСОБА_2 продав автомобіль марки ВАЗ 210994, державний номер НОМЕР_1 , покупцю ОСОБА_4 за 20 000, 00 грн.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 22 травня 2017 року № 23/05-17 середня ринкова вартість (ціна) автомобіля марки ВАЗ 210994, державний номер НОМЕР_1 , реалізованого ОСОБА_2 , станом на день реалізації 21 квітня 2016 року складала 81 060, 00 грн.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У випадку, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Змінюючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, апеляційний суд керувався тим, що договором купівлі-продажу автомобіля визначена його вартість. Апеляційний суд не врахував, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело до скасування судового рішення, яке відповідає закону, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

За правилами статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Розподіл судових витрат

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що Верховний Суд зробив висновок про залишення в силі рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру компенсації вартості частки у спільному майні подружжя, автомобілі, то судові витати, понесені у зв`язку переглядом справи у суді касаційної інстанції у розмірі 768, 00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2017 року у частині вирішення позовних вимог про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні подружжя за проданий автомобіль скасувати, рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 липня 2017 року в цій частині залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції у розмірі 768, 00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко