Справа №442/7473/18
Провадження №2/442/1047/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона, ОСОБА_1 у квітні 2001 після смерті чоловіка ОСОБА_4 успадкувала будинок під АДРЕСА_1 . З цього часу вона є власником вказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим . 26.04.2001 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Мойсеєнком В.П. та зареєстрованим у реєстрі за реєстраційним номером №1-467. Її право особистої приватної власності на цей будинок у встановленому законом порядку зареєстровано у Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації (запис у реєстровій книзі №1 під №15, реєстраційний номер №2253 від 26.04.2001 року), про що свідчить відповідний запис за підписом начальника Дрогобицького МБТІ та ЕО Н.Дачук на зворотному боці свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26.04.2001 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Мойсеєнком В.П. та зареєстрованого у реєстрі за реєстраційним номером № 1-467. У вказаному будинку по АДРЕСА_1 зареєстровано її місце проживання, а також місце проживання її внучки - ОСОБА_2 , 1990 року народження, а також її правнучки - малолітньої ОСОБА_3 , 2011 року народження. Наведене підтверджується будинковою книгою щодо прописки громадян, які зареєстровані по вказаній адресі, а також довідкою Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства» ДП «Стебниккомунсервіс» за №2970 від 22.10.2018р. З вересня 2016 року її внучка ОСОБА_2 зі своєю дочкою ОСОБА_3 (її правнучкою) виїхали з України та на даний час, наскільки їй відомо, проживають в Англії, де ОСОБА_2 працює, а ОСОБА_3 навчається у початковій школі. З вересня 2016 року вона жодних відносин з ОСОБА_2 і ОСОБА_6 не підтримує, так як вказані особи жодним чином з нею не спілкуються і з цього часу дані особи в Україні не поверталися і жодного дня не проживали по згаданій адресі. Однак, з цього часу вона самостійно сплачує комунальні послуги, а тому реєстрація по АДРЕСА_1 цих осіб, які відсутні по вказаній адресі та взагалі в Україні з вересня 2016 року, створює для неї, як пенсіонера додаткові фінансові затрати і не дає можливості отримати субсидії на оплату житлово- комунальних послуг. Про відсутність цих осіб у її будинку по вказаній адресі більше 2 років також свідчить Акт Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства» ДП «Стебниккомунсервіс» за № 142 від 24.10.2018р. А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду. Просить позов задоволити.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин, хоча були своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання через оголошення на сайті суду. Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідачів - представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в судове засідання не з`явився, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається із копії Свідоцтва на право на спадщину за законом від 26.04.2001р., виданого Державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Мойсеєнко В.П., спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_1 .

Факт не проживання відповідачів у спірному будинку підтверджується Актом від 24.10.2018р., складеного ДП «Стебниккомунсервіс», з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровані в АДРЕСА_1 , але фактично по даному адресу не проживають більше двох років.

Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316. 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні позивача підлягають до задоволення, оскільки хоча відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровані в АДРЕСА_1 , але фактично по даному адресу не проживають більше двох років, ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б їм належали, немає, що створює для позивача незручності, оскільки вона додатково сплачує за зайвих осіб витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власнику житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), а відтак відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач має право вільно володіти, користуватись, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим помешканням та зняття з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Частиною другою ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім' ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354ЦПК України, ст. 319, 405 ЦК України, у відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір», суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком за № АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 судові витрати в користь позивача ОСОБА_1 , сплачені останньою при поданні позову до суду, тобто судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий.

Відповідач - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий.

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, юридична адреса - м.Дрогобич, пл..Ринок,1, Львівської області .

Суддя Гарасимків Л.І.