Справа № 351/2505/17
Провадження № 22-ц/4808/981/19
Головуючий у 1 інстанції Собко В. М.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.,

за участю секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - адвоката Шубака Михайла Івановича на ухвалу Снятинського районного суду в складі судді Собка В.М., постановлену 29 травня 2019 року в м. Снятині Івано-Франківської області, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року АТ «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.Ухвалою Снятинського районного суду від 13.07.2018 року позовну заяву залишено без розгляду. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.10.2018 року вказану ухвалу скасовано, а справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Снятинського районного суду від 29.05.2019 року позовну заяву АТ «Дельта Банк» залишено без розгляду з підстав повторного нез`явлення належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

При цьому зазначено, що суд розцінює систематичне нез`явлення представника позивача у судове засідання та не подання ним після розгляду справи в апеляційній інстанції жодної заяви з приводу позовних вимог та розгляду справи у його відсутності, як зловживання своїми процесуальними правами та неповагу до суду.

На вказану ухвалу представник АТ «Дельта Банк» Шубак М.І. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що залишаючи без розгляду позовну заяву суд не звернув увагу на неодноразові заяви АТ «Дельта Банк» про розгляд справи без участі їхнього представника. При цьому було зазначено, що банк підтримує позовні вимоги та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Крім того, суд не мотивував чому неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд проігнорував клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності, чим порушив вимоги ст.ст. 13, 223, 257 ЦПК України.

ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Представник АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились. При цьому були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи необхідність дотримання судом строків розгляду, колегія суддів відповідно до ст. 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в зв`язку із неявкою цих учасників не вбачає.

Згідно положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності після перегляду справи в апеляційному суді не надав. Такі дії представника позивача, окрім того, суд вважав зловживанням своїми правами та неповагою до суду.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана АТ «Дельта Банк» до суду в грудні 2017 року. Одночасно представником банку заявлено клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 2-3). Ухвалою Снятинського районного суду від 22.02.2018 року явку представника позивача в судове засідання визнано обов`язковою, її копію направлено банку (а.с.21,22).

В травні 2018 року АТ «Дельта Банк» подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій також просив розглядати справу у відсутності їх представника (а.с. 35). Однак, ухвалою Снятинського районного суду від 22.02.2019 року явку представника позивача в судове засідання визнано обов`язковою (а.с.42-44).

Встановлено, що ухвалою Снятинського районного суду від 13.07.2018 року позовну заяву ПАТ залишено без розгляду. Однак, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09.10.2018 року ухвалу було скасовано, а справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому апеляційний суд виходив з того, що оскільки представник АТ «Дельта Банк» просив розглядати справу без його участі та не заперечував щодо заочного розгляду справи, у суду не було підстав для залишення позову без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що після повернення справи в місцевий суд судові засідання призначались неодноразово: на 07.11., 13.12.2018 року, 20.02., 20.03., 02.05. і 29.05.2019 року (а.с. 95,99,102,110,113). Про день, час та місце розгляду справи 20.02, 20.03, 02.05 і 29.05.2019 року представник АТ «Дельта Банк» був повідомлений належним чином (а.с.104,108,115,116).

Частинами 1-3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З аналізу цих норм вбачається, що застосування інституту залишення заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання можливе лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем двічі заявлялися клопотання про розгляд справи у відсутності його представника.

Посилання суду на неподання представником банку повторного клопотання після перегляду питання судом апеляційної інстанції є необгрунтованим, оскільки справа направлена для продовження розгляду.

Разом з тим, явка представника АТ «Дельта Банк» визнана обов`язковою ухвалою Снятинського районного суду від 29.05.2018 року (а.с. 42).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Так, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 43 цього Кодексу, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч.4 ст.44 ЦПК України).

Частиною 2 статті 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У цьому разі саме подана скарга, заява, клопотання, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи залишається без розгляду, а не позовна заява.

Відтак, виходячи з аналізу цих норм ЦПК залишення позовної заяви без розгляду не може розглядатися як захід процесуального примусу.

А отже, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, постановляючи оскаржувану ухвалу та залишаючи без розгляду позовну заяву АТ «Дельта Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання щодо наявності передбачених законом підстав для залишення позовної заяви банку без розгляду.

Тому постановлена ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як це передбачено п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - адвоката Шубака Михайла Івановича задовольнити.

Ухвалу Снятинського районного суду від 29 травня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко