Справа №639/937/14-ц
Провадження № 6/639/197/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 рокуЖовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Лойко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 639/937/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі №639/937/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 листопада 2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задоволено.

24 квітня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» отримано чотири виконавчих листа про стягнення заборгованості та судового збору з відповідачів.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено та підписано договір факторингу № 17, за яким ПАТ «УкрСиббанк» передав право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 17 липня 2008 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Так, на дату отримання виконавчих листів Банк вже передав право вимоги за кредитним договором новому кредитору ТОВ ФК «Довіра та гарантія», тому підстави для їх пред`явлення до органів ДВС у ПАТ «УкрСиббанк» були відсутні і дані виконавчі документи були передані новому кредитору разом з кредитною справою боржників.

Кінцевий строк пред`явлення виконавчих листів до виконання становив включно до 22 січня 2016 року.

Ухвалою суду від 17 серпня 2016 року замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ухвалу суду з приміткою про набрання нею чинності 11 жовтня 2016 року Товариство отримало 20 жовтня 2016 року.

Починаючи з 11 жовтня 2016 року у нового кредитора виникло право пред`явлення виконавчих листів до відповідних органів ДВС, однак строк їх пред`явлення закінчився ще 22 січня 2016 року.

На даний час боржники ухиляються від виконання зобов`язань за кредитним договором та добровільно не сплачують наявну суму заборгованості та суму судового збору.

У зв`язку з викладеним, представник заявника просить визнати причину пропуску строку поважною та поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №639/937/14-ц, виданих Жовтневим районним судом міста Харкова від 14 квітня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та судового збору.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 26 грудня 2016 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі №639/937/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задоволено.

Поновлено строк для пред`явлення до виконання чотирьох виконавчих листів №639/937/14-ц, виданих Жовтневим районним судом м. Харкова 14.04.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом та пені за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 17 липня 2008 року в розмірі 174 774,60 грн. (сто сімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 60 копійок), з яких: 13 525,79 грн. (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 79 копійок) кредитна заборгованість; 31 752,11 грн. ( тридцять одна тисяча сімсот п`ятдесят дві гривні 11 копійок) заборгованість по процентам; 2 187,20 грн. (дві тисячі сто вісімдесят сім гривень 20 копійок) пеня за прострочення сплати процентів; 5309,50 грн. (п`ять тисяч триста дев`ять гривень 50 копійок) пеня за прострочення сплати кредиту та про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк судового збору в розмірі 873 грн. 87 коп. з кожного.

ПостановоюХарківського апеляційного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 грудня 2016 року скасовано, справу направлено до того ж суду для продовження розгляду.

Згідно супровідного листа Харківського апеляційного суду від 22.10.2019 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 28 жовтня 2019 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 639/937/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені в провадження судді Труханович В.В. Призначено до розгляду в судове засідання.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про залучення їх до участі у справі в якості правонаступника заявника - задоволено.

Залучено до участі у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 639/937/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені правонаступника заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

У судовому засіданні представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» заявлену заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Представники боржників адвокати Полякова В.В., ОСОБА_4 .В. проти задоволення заяви заперечували, просили суд відмовити у її задоволенні.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено,що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/937/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Заочнимрішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2015 року позов Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом та пені за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 17 липня 2008 року в розмірі 174 774,60 грн. (сто сімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 60 копійок), з яких: 13 525,79 грн. (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 79 копійок) кредитна заборгованість; 31 752,11 грн. ( тридцять одна тисяча сімсот п`ятдесят дві гривні 11 копійок) заборгованість по процентам; 2 187,20 грн. (дві тисячі сто вісімдесят сім гривень 20 копійок) пеня за прострочення сплати процентів; 5309,50 грн. (п`ять тисяч триста дев`ять гривень 50 копійок) пеня за прострочення сплати кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк судовий збір в розмірі 873 грн. 87 коп. з кожного. (т. 1, а.с.92-95)

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова набрало законної сили 22.01.2015 року.

06 березня 2015 року представник позивача звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів.

Як вбачається із супровідного листа Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року 20 квітня 2015 року на адресу ПАТ «УкрСиббанк» було направлено чотири виконавчих листи, які були отримані представником ПАТ «УкрСиббанк» 24 квітня 2015 року. (т.1, а.с.108, 109)

Строк пред`явлення виконавчих листів був встановлений один рік, тобто до 22.01.2016 року.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ ФК «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу № 17, за яким ПАТ «УкрСиббанк» передав право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 17 липня 2008 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.08.2016 року замінено сторону виконавчого провадження - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» під час виконання виконавчих листів по справі № 639/937/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, виданих Жовтневим районним судом м. Харкова 14.04.2015 року. (т. 1, а.с. 161-163).

Ухвала набрала законної сили 11.10.2016 року.

16 травня 2017 року між ТОВ ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Фінрайт» укладено договір Факторингу №16.05.17-ДГ, на підставі якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 17 липня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Фінрайт».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року замінено стягувача ТОВ ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Фінрайт» у виконавчому провадженні ВП№53585432 з примусового виконання виконавчого листа№639/937/14-ц, виданого Жовтневим районним судом міста Харкова 14 квітня 2015 року. (т. 2, а.с. 14-16)

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Разом з тим, виходячи із системного аналізу норм закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-608цс15 право на виконання рішення, яке ухвалив суд, є невід`ємною частиною «права на суд». А ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

Дана позиція узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, котрий зокрема в справах "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю б як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Встановлені в законі процесуальні строки для звернення виконавчих листів до примусового виконання мають за мету спонукати кредиторів не затягувати без поважних причин отримання присуджених судом сум, що відповідає також принципу правової визначеності, як елементу принципу верховенства права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У ст. 1 Першого протоколу до згаданої Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень про стягнення грошових коштів (підтверджені судом грошові вимоги також підпадають під захист ст. 1 Першого протоколу), які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою Європейського суд з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

Відповідно до ст. 11 ЦПК України: суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом було встановлено, що виконавчі листи були отримані стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» 24 квітня 2015 року, тобто вже після укладенні між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ ФК «Довіра та гарантія» договору факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року, за яким відбулася переуступка права вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 17 липня 2008 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Даних щодо дати отримання новим кредитором ТОВ ФК «Довіра та гарантія» виконавчих листів матеріали справи не містять.

Як пояснив представник заявника у судовому засіданні, одразу ж після отримання виконавчих листів ТОВ ФК «Довіра та гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження 10 травня 2016 року, однак на момент звернення до суду строк пред`явлення виконавчих листів до виконання вже минув.

Отже, суд приходить до висновку, щодо наявності поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Окрім того, суд зазначає, що пропуск строку пред`явлення виконавчих листів до виконання порушує принцип обов`язковості виконання судового рішення, та майнові права стягувача, а причини його пропуску в даному випадку визнаються судом поважними, тому у суду наявні підстави для задоволення заяви представника ТОВ ФК «Фінрайт» та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 639/937/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 18, 76-81, 89, 247, 433 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 9, 68, 124 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 639/937/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання чотирьох виконавчих листів №639/937/14-ц, виданих Жовтневим районним судом м. Харкова 14.04.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом та пені за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 17 липня 2008 року в розмірі 174 774,60 грн. (сто сімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 60 копійок), з яких: 13 525,79 грн. (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 79 копійок) кредитна заборгованість; 31 752,11 грн. ( тридцять одна тисяча сімсот п`ятдесят дві гривні 11 копійок) заборгованість по процентам; 2 187,20 грн. (дві тисячі сто вісімдесят сім гривень 20 копійок) пеня за прострочення сплати процентів; 5309,50 грн. (п`ять тисяч триста дев`ять гривень 50 копійок) пеня за прострочення сплати кредиту та про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк судового збору в розмірі 873 грн. 87 коп. з кожного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 11.12.2019 року.

Суддя В.В. Труханович