Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 336/4971/16-ц

провадження № 61-31075св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Східного відділення по обслуговуванню побутових споживачів,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року в складі судді Дмитрюк О. В. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Полякова О. З., Спас О. В., Кухаря С. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Східного відділення по обслуговуванню побутових споживачів (далі -

ВАТ «Запоріжжяобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення.

Позовна заява мотивована тим, що у позивача за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований побутовий споживач та не відкрито особовий рахунок. 11 січня 2016 року представниками позивача на виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» за місцем проживання відповідача було проведено перевірку та виявлено порушення споживачем вимог статей 26, 27 цього Закону та пунктів 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), а саме: виявлено самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, без отримання офіційного дозволу, відсутній особовий рахунок про що складено акт. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня

2006 року № 562, з наступними змінами та доповненнями (далі - Методика) та на підставі указаного акта відповідачам було визначено обсяг та вартість, спожитої не врахованої електричної енергії на суму 9 427,65 грн.

У січні 2017 року позивач подав до суду уточнення до своїх вимог, де зазначав, що відповідачами було частково погашено заборгованість не облікованої електричної енергії у розмірі 427,65 грн.

З урахуванням викладеного та уточнень позовних вимог,

ВАТ «Запоріжжяобленерго» просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача вартість не облікованої електроенергії у розмірі 9 000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності факту проживання відповідачів за адресою, де було виявлено порушення Правил.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та задовольнити позов.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що під час розгляду даної справи судами попередніх інстанцій не взято до уваги те, що ОСОБА_1 є власником квартири у якій під час проведення представниками позивача перевірки було виявлено порушення, а саме: порушив установлений Правилами строк для укладення договору про користування електричною енергією та відкриття особового рахунку для проведення оплати за використану електроенергію та не укладаючи відповідного договору з позивачем самовільно підключив електропроводку до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку та споживав електричну енергію, чим завдав шкоди позивачу. Також, посилався на те, що допущена описка в акті, який було складено під час виявлення зазначеного порушення, не спростовує факту порушення Правил, жодним чином не є подвійним тлумаченням та не впливає на проведення розрахунку та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил. Крім того, відповідачі погодились із порушеннями, оскільки ними було частково сплачено суму боргу, розраховану на підставі акта від 11 січня 2016 року. Заявник вважав, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності, у зв`язку із чим неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року дану справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності факту проживання відповідачів за адресою, де було виявлено порушення Правил. Проте з таким висновком суду неможна погодитися виходячи з наступного.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статями 24-27 Закону України «Про електроенергетику» у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Правилами та Методикою.

Постачання фізичним особам електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Встановлено, що до квартири АДРЕСА_2 , у якій проживають відповідачі та власником якої є ОСОБА_1 , фактично надавалися послуги з постачання електроенергії, тому в такому випадку між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

Положенням частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» та пунктів 48, 53 Правил (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадення електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та Методики.

Судом встановлено, що 11 січня 2016 року рейдовою бригадою Східного відділення по обслуговуванню побутових споживачів ВАТ «Запоріжжяобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 , було зафіксовано порушення Правил, зокрема: самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, без отримання офіційного дозволу, відсутній особовий рахунок, про що було складено акт № 00138875 та виставлено рахунок завданої вказаним порушенням шкоди у розмірі 9 427,65 грн.

08 лютого 2016 року відповідач частково сплатив вартість боргу, нарахованого позивачем на підставі акта від 11 січня 2016 року № 00138875, зокрема

427,65 грн.

29 грудня 2016 року на повторному засіданні комісії з розгляду актів порушення Правил було встановлено, що при складанні акта від 11 січня 2016 року

№ 00138875 щодо виявлення порушень ОСОБА_1 статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та пунктів 42, 48 Правил було допущено опису в адресі об`єкту, зокрема було помилково зазначено, що відповідні порушення були виявлені за адресою АДРЕСА_1 , замість АДРЕСА_1 , проте зазначена описка не спростовує факт порушення Правил та не випливає на проведення розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил.

Встановивши, що відповідач як власник майна допустив не обліковане споживання електричної енергії шляхом самовільного підключення до електромережі енергопостачальника, що призвело до споживання електроенергії поза приладами обліку про що було складено акт від 11 січня 2016 року

№ 00138875, суди дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо судових витрат

Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 760,00 грн та касаційної скарги - 1 653,60 грн.

Керуючись частиною 13 статті 141, статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року скасувати.

Позов відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Східного відділення по обслуговуванню побутових споживачів до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Східного відділення по обслуговуванню побутових споживачів вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення у розмірі 9 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» належний до сплати судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 760,00 грн та касаційної скарги - 1 653,60 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнанні нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та у подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. П. Курило