ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 641/501/19

провадження № 22ц/818/3911/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета Олександр Вікторович,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2019 року в складі судді Фанда О.А.,

у с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі Шевченківський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) Шеремета Олександра Вікторовича, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що на виконанні Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 54446362 по примусовому виконанню виконавчого листа № 641/8616/16-ц, виданого 24 липня 2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

07 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шереметою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, виконання якого зупинялось до закінчення касаційного провадження, за виключенням стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

18 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шереметою О.В. винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_5 , що містяться на його банківських рахунках.

02 листопада 2018 року він звернувся до Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою, до якої додав документи на підтвердження сплати за період з 01 лютого 2017 року по 31 жовтня 2018 року у добровільному порядку грошових витрат в рахунок сплати аліментів на банківські картки дітей з призначенням платежів «аліменти», шляхом оплати навчання та придбання речей, а також перерахування грошових коштів на ім`я стягувача в загальному розмірі 281 089 грн. 00 коп. Однак йому було відмовлено зарахувати ці кошти в рахунок сплати поточних аліментів чи в рахунок погашення заборгованості з аліментів будь-яких здійснених ним платежів, окрім тих, які здійснені ним виключно у грошовій формі та перераховані поштовим переказом безпосередньо на ім`я ОСОБА_2 в сумі 28 000 грн. 00 коп., а також сплачених шляхом відрахувань із його заробітної плати в сумі 5 898 грн. 00 коп. У зв`язку з цим, старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шереметою О.В. зроблено розрахунок, згідно з яким станом на 30 вересня 2018 року заборгованість зі сплати аліментів становить суму в розмірі 427 537 грн. 00 коп., замість 174 448 грн. 00 коп. із розрахунку: 281 089 грн. 00 коп. + 5 898 грн. 00 коп. = 286 987 грн. 00 коп. 33 898 грн. 00 коп. (28 000 грн. 00 коп. + 5 898 грн. 00 коп.); 427 537 грн. 00 коп. - 253 089 грн. 00 коп.

Крім того, 18 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шереметою О.В. винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Разом з тим, вказані постанови мотивовано наявністю у нього боргу зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком за період з 01 листопада 2016 року по 31 серпня 2018 року становить 431 807 грн. 00 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, в той час як з дня відкриття виконавчого провадження і до дня винесення оскаржуваних постанов загальний строк примусового виконання рішення суду становив менш ніж два місяці (з 07 серпня 2017 року по 05 вересня 2017 року з дня відкриття виконавчого провадження до дня винесення судом касаційної інстанції ухвали про зупинення виконання рішення суду про стягнення аліментів; з 28 серпня 2018 року по 18 вересня 2018 року з дня поновлення виконавчого провадження до дня винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу).

Зазначає, що за період з 05 вересня 2017 року по 28 серпня 2018 року було зупинено примусове виконання рішення, що унеможливлює застосування до боржника обмежень його прав, визначених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», та не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, з 29 серпня 2018 року він працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ліга Закон» на посаді керівника бізнес-лінії, що передбачає періодичні відрядження як по території України, так і за її межі. Обмеження його у праві виїзду за межі України позбавить його основного доходу, а отже можливості сплачувати аліменти.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив:

- визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремети О.В. щодо визначення розміру заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів станом на 30 вересня 2018 року в сумі 427 537 грн. 00 коп. незаконними та визнати заборгованість в сумі 174 448 грн. 00 коп.;

- визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремети О.В. щодо винесення постанов від 18 вересня 2018 року про обмеження прав ОСОБА_5 незаконними та скасувати постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

03 квітня 2019 року ОСОБА_6 подала відзив на заяву, в якому просила відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі.

Відзив мотивовано тим, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів визначено без врахування пені, що передбачено вимогами статті 196 Сімейного кодексу України (далі СК України). З урахуванням правової позиції, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) вважає, що сума пені за період несплати з 01 листопада 2016 року по 19 грудня 2018 року складає 2 542 582 грн. 76 коп. Вказує, що ОСОБА_5 лише в червні та липні 2017 року сплатив аліменти через пошту. При цьому має можливість погасити заборгованість зі плати аліментів, однак навмисно не робить цього.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що питання про зміну порядку або способу виконання рішення суду судом першої інстанції не вирішувалось, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для зарахування витрат боржника в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів, які він поніс добровільно.

Відмовляючи в задоволенні скарги щодо визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанов про обмеження прав боржника, суд першої інстанції виходив із того, що вказані обмеження застосовані з дотриманням вимог частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

03 липня 2019 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення скарги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповне з`ясував обставини, що мають значення для справи, та не застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета О.В. та Василець ОСОБА_7 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 24 липня 2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 641/8616/16-ц про стягнення з ОСОБА_5 на користь на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі вказаного виконавчого листа державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Федорова Діана Дмитрівна відкрила виконавче провадження та винесла відповідну постанову від 07 серпня 2017 року № 54446362.

30 січня 2018 року державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета О.В. виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у зв`язку з зупиненням стягнення аліментів на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2017 року.

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2018 року відмовлено в задоволенні касаційної скарги, у зв`язку з чим постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремети О.В. від 20 серпня 2018 року поновлено вчинення виконавчих дій.

02 листопада 2018 року ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою про врахування сплати ним аліментів у період з 01 лютого 2017 року по 31 жовтня 2018 року на загальну суму 281 089 грн. 00 коп.

Згідно з квитанціями до приходних касових ордерів Харківського державного інституту «Національна українська академія» ОСОБА_5 переказував грошові кошти за навчання за період з 01 лютого 2017 року по 31 жовтня 2018 року.

Згідно з квитанціями Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» у період з 13 жовтня 2017 року по 17 вересня 2018 року ОСОБА_5 переказував грошові кошти на карткові рахунки дітей в загальному розмірі 170 100 грн та на ім`я ОСОБА_2 в червні 2017 року в розмірі 14 000 грн та в липні 2017 року в розмірі 14 000 грн.

Крім того, в заяві ОСОБА_5 вказав, що він купував дітям речі, а саме: 02 серпня 2017 року, 18 листопада 2017 року, 07 лютого 2018 року - планшет Lenovo Yoga Book вартістю 14 999 грн, кросівки Adidas вартістю 2 584 грн, смартфон вартістю 3 364 грн для доньки ОСОБА_4 ; 04 листопада 2018 року, 16 грудня 2017 року, 17 червня 2018 року -конструктор для вартістю 1 089 грн, конструктор «Водопад», настільний футбол вартістю 2 849 грн для сина ОСОБА_5

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Примусове виконання рішень судів та інших органів здійснюється в порядку, встановленому Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-УШ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-УШ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-УШ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Відповідно до цього Закону підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушень прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частин першої, третьої, восьмої статті 71 Закону № 1404-УШ порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Враховуючи те, що суми щодо навчання, придбання речей для дітей, перерахування коштів на картки дітей були сплачені боржником добровільно, суд першої інстанції дійшов обгрунртованого висновку про те, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону № 1404-УШ, порушень вимог вказаного Закону під час здійснення розрахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем не допущено, права боржника у виконавчому провадженні не порушено та забезпечено дотримання прав стягувача.

06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, у тому числі й до Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Так, згідно з частиною дев`ятою статті 71 Закону № 1404-УШ за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплаті аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельої дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, складеним старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шереметою О.В. 21 листопада 2018 року № Дв/32, заборгованість ОСОБА_5 по аліментним платежам станом на 30 вересня 2018 року складає суму в розмірі 427 537 грн. 00 коп.

За таких обставин суд, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов до правильного висновку про те, що державний виконавець, який діяв виключно в межах своїх повноважень та вимог Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Встановивши, що за боржником рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини, розмір якої перевищує сукупну суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець правомірно виніс постанови про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У справі «Soering vs UK» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова