Справа № 361/2403/19
Провадження № 2/361/2212/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В. при секретарі Яблонській В.І., з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Марченко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іноземного підприємства «КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ Україна ЛІМІТЕД» про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач просить визнати незаконним наказ №18/1 від 08.01.2019р. про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Позов вмотивовано тим, що в дійсності він не вчиняв дисциплінарних порушень, зазначених у наказі (носіння предметів для паління у виробничому приміщенні, і відсутність бейджа на видному місці та непред`явлення його працівнику охорони на вимогу), тому не було підстав притягати його до відповідальності; також відповідач порушив процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності, і крім того, не врахував конкретні обставини та попередню роботу працівника. Щодо конкретних обставин справи позивач пояснив, що обізнаний з тим, що заборонено проносити предмети для паління у виробниче приміщення; що він у коридорі будівлі, який не є виробничим приміщенням, дійсно дістав з напоясної сумки, яка була у нього під робочою курткою, запальничку і цигарку та підніс її до рота, оскілки прямував до кімнати для паління, після чого був зупинений працівником охорони. Для визначення чи є дане приміщення (де він був зупинений з цигаркою) виробничим, позивач послався на, Інструкцію R 18.001/А (Хороші виробничі практики, Стандарти GMP) згідно якої приміщення на заводах діляться на чисті та виробничі зони, і що виробничі приміщення мають бути відділені від невиробничих стіною з вікнами, що не відкриваються. Приміщення, при виході з якого він був зупинений, на думку позивача даним вимогам не відповідає, і є коридором; а носіння предметів для паління в невиробничих приміщеннях не заборонено. Він не пред`явив працівнику охорони бейдж (індивідуальну перепустку), оскільки була складність в ідентифікації працівника служби охорони, який не був одягнутий в уніформу, не мав відповідних позначок належності до служби охорони, не надав підтверджуючих документів, тому він (позивач) мав обґрунтовані сумніви щодо особи, яка вимагала пред`явити бейдж і відмовився його пред`явити невідомій особі, що не є порушенням. Щодо носіння бейджа на видному місці, то позивач не заперечує, що не мав бейджа на видному місці, а носив його у кишені, оскільки носіння бейджа на одязі відноситься до небезпечних факторів при знаходженні на виробництві з рухливими механізмами. Крім того, вимоги щодо наявності бейджа на видному місці стосуються лише пропускного режиму на підприємство (при вході). Також позивач послався на порушення відповідачем процедури притягнення до відповідальності, зокрема, на те, що службова записка не є підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, а необхідного у такому випадку акту про порушення спеціальної форми не було складено. Крім того, він просив покликати майстра зміни, щоб той був свідком події, але охоронець сказав, що це не потрібно. Наказ про догану йому був вручений з порушенням строку: понад три дні після його видання. Також вважає, що відповідач порушив вимоги закону щодо обов`язку врахувати ступінь тяжкості проступку, врахувати попередню роботу працівника при виборі стягнення, і у даному випадку не було підстав для оголошення йому догани.

Відповідач подав відзив, позов не визнав, наказ вважає законним і обґрунтованим, враховуючи тяжкість проступку; вчинення позивачем дисциплінарного проступку вважає доведеним належними доказами; процедуру притягнення до відповідальності відповідачем дотримано. Зокрема, у відзиві відповідач послався на таке: позивачем порушено політику в галузі гігієни та санітарії, відповідно до якої у виробничих приміщеннях працівникам заборонено палити і носити в кишенях робочого одягу особисті речі, в т.ч. речі для куріння; відповідач був ознайомлений з зазначеною Політикою під розписку; 02.01.2019 позивач на території виробничого приміщення дістав з карману пачку цигарок та взяв одну до рота, що було зафіксовано на камеру відео нагляду. Вказане приміщення є виробничим, воно починається за територією, де закінчуються офісні приміщення, більш того, перед вхідними дверима до виробничих приміщень висить табличка та великий банер з відповідним написом; роздягальня для працівників та кімната для паління знаходяться перед входом до цього приміщення. Відповідач створив для працівників, в тому числі для позивача необхідні умови для того, щоб не допускати такі порушення; позивач повинен був залишити свої речі, в т.ч. речі для паління, у роздягальні, але він із речами для паління прибув на робоче місце та приймав зміну, чим порушив Політику в галузі гігієни та санітарії. Крім того, позивач порушив п. 2.3. Загальних правил безпеки для співробітників підприємства , яким приписано всім особам, які перебувають на території Компанії, постійно мати при собі індивідуальні перепустки (беджі) і носити їх на видному місці та пред`являти працівникам охорони на першу вимогу; на відеозапису з камери відео нагляду зафіксовано , що позивач не мав беджу і не пред`явив його працівнику охорони. Не згоден з посиланнями позивача на те, що він не зміг ідентифікувати працівника служби охорони, оскільки працівники служби охорони вдягнені у форму, і дану обставину позивач визнав у пояснювальній записці, що спілкувався із представником служби охорони. Вважає, що процедуру застосування дисциплінарного стягнення, визначену в ст.149 КЗпП і в Правилах внутрішнього трудового розпорядку відповідача та в Положенні про дисциплінарні заходи , відповідач дотримав, відібрав від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; догану оголосив під розписку працівнику; врахував ступінь тяжкості проступку, який є грубим і є порушенням політики гігієни і санітарії, що позивач був ознайомлений з даними політикою і даними заборонами, під розписку, крім того, нагадування про зазначені правила знаходяться на видимому місці перед входом до виробничих приміщень; роздягальня для працівників і кімната для паління знаходяться перед входом на територію виробничих приміщень, тож позивач мав все для того, щоб уникнути вчинення порушення трудової дисципліни, але свідомо її порушив.

З пояснень сторін і наданих доказів суд встановив такі обставини і відповідні ним правовідносини:

Оскаржуваним є Наказ №18/1 від 08.01.2019р., яким до оператора виробничої дільниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. У даному наказі, який підписаний директором департаменту персоналу зазначено такі обставини:

02.01.2019р. було виявлено, що оператор виробничої дільниці ОСОБА_1 порушив політику в галузі гігієни та санітарії на ІП Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед, відповідно до якої працівникам у виробничих приміщеннях заборонено палити та носити в кишенях робочого одягу речі для куріння. Оператор виробничої дільниці ОСОБА_1 порушив п. 2.3 загальні правила безпеки для співробітників ІП Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед, відповідно до яких бейдж необхідно носити на видному місці та пред?являти його працівникам охорони на першу вимогу;

даним наказом прийнято рішення: 1) застосувати до оператора виробничої дільниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 2) ознайомити ОСОБА_1 з даним наказом; 3) попередити оператор виробничої дільниці ОСОБА_1 про дисциплінарну відповідальність за систематичне невиконання працівником без поважних причин трудових обов?язків та положень правил, політик і процедур компанії;

підстава: службова записка начальника виробництва ОСОБА_2 від 03.01.2019р.; пояснювальна записка ОСОБА_1 від 03.01.2019р., лист ознайомлення з політикою в газу лузі гігієни та санітарії на ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна Лімітед».

Із службової записки начальника виробництва ОСОБА_3 вбачається, що 02.01.2019р. оператор ОСОБА_4 під час нічної зміни не пред?явив пропуск на запит співробітника охорони, чим порушив: 1) І 28.001/А-п.2.3; 2) І 04.002/А-п. 20.1; 3) R 18/001/А-п.8. На цій же зміні , перебуваючи у виробничому приміщенні, ОСОБА_4 дістав цигарку з пачки та підніс її до рота, чим порушив: п.1 Політики в галузі гігієни та санітарії на ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» -пп. Про заборону заносити цигарки на територію заводу; п.2) І 18.021/А-п.2; 3) І 04.002/А-п. 20.4; 4) І 24.289/ ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 своїй пояснювальній записці від 03.01.2019р. ОСОБА_1 зазначає, що на шляху до свого робочого місця був зупинений на пості охорони, де йому було зроблено зауваження, що він не має права проходити з сумкою на завод, після чого він повернувся аби залишити сумку. За кілька кроків до кімнати витягнув цигарку та запальничку, на що отримав зауваження щодо порушення ним правил внутрішнього розпорядку, про що стосовно нього було складено відповідні доповідні записки. Погоджуючись з зробленими йому зауваженнями пообіцяв повернутися до начальника охорони через 10 хв. після перекуру. На шляху знову зустрів начальника охорони, який ознайомив його з інструкцією, після чого йому було запропоновано віддати бейдж, на що він відповів відмовою, посилаючись на те, що бейдж він пред,являв при вході на завод. Потім начальник охорони повідомив йому, що про даний інцидент він буде змушений повідомити начальника охорони заводу; він ( ОСОБА_7 ) не заперечував, після чого відразу відправився на своє робоче місце. В пояснювальній записці ОСОБА_7 також зазначив, що, проаналізувавши дану ситуацію, запевняє, що такого більше не повториться, хоча ніяких протиправних дій він за собою не вбачає.

Таким чином, встановлено, що спір виник з приводу накладення дисциплінарного стягнення, є трудовим спором, який врегульований нормами трудового законодавства.

Згідно ст.21 КЗпП України - Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст.142 КЗпП - трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно ст. 139 КЗпП працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст.140 КЗпП трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно ст..147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно ст..148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця після його виявлення, не рахуючи часу тимчасової непрацездатності чи відпустки; та не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст.149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від порушника письмові пояснення. За кожне порушення може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівнику під розписку.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №9 від 6.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 4 1.04.94р. N 18 від 26.10.95р., N 15 від 25.05.98р., п. 22, 23 - у таких справах судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і чи заподіяна ним шкода, а також обставини, за яких вчинено проступок.

Відповідно до п. 26 Порушення правил трудового та внутрішнього розпорядку Інструкції І 04.002/А за порушення трудового та внутрішнього розпорядку , правил та процедур Компанії до працівника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення. Залежно від ступеня порушення застосовуються наступні дисциплінарні заходи: 1) догана; 2) звільнення. У відповідності до розділу 4 Положення про дисциплінарні заходи усі випадки накладення дисциплінарних стягнень повинні бути чітко зафіксовані у відповідних документах (службовій записці керівника, пояснювальній працівника і т.і. документи): службова або доповідна записка оформлюється як правило безпосереднім керівником. В ній керівник детально описує факти неналежного виконання працівником роботи або порушення ним встановлених правил внутрішнього трудового порядку; пояснювальна записка, яку надає працівник по факту невиконання/неналежного виконання службових обов?язків або порушення встановленого трудового порядку; акт про відмову надання пояснень, який складається у разі відмови надати письмове пояснення; наказ оформлюється службою персоналу/відповідальним за кадрове діловодство на філії на підставі вищевказаних документів.

З аналізу норм закону, що регулюють дані правовідносини, з наданих доказів і зі змісту наказу про звільнення суд дійшов висновку, що відповідач дотримався вимог трудового законодавства щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності:

дисциплінарне стягнення накладено у визначений законом строк (протягом місяця);

від працівника були відібрані письмові пояснення, тобто працівнику була надана можливість захищатись і доводити відсутність своєї провини та порушення;

Наказ видано у письмовій формі, вручено працівнику під розписку. Сам той факт, що наказ вручено 16.01.2019р., (понад три дні- на що посилається позивач як на порушення його прав) не є підставою для визнання наказу незаконним чи підставою для його скасування. Тим більше дана подія не призвела до настання негативних наслідків, і такі строки повідомлення працівника пов`язані - як пояснив відповідач - з його робочим графіком, (вручено, коли позивач після вихідних прийшов на чергову зміну) що є слушним і логічним.

Позивачу за дисциплінарний проступок оголошено догану, тобто застосовано передбачений законом вид дисциплінарного стягнення.

Таким чином, підстав для визнання наказу незаконним з процесуальних (процедурних) підстав - не встановлено.

Щодо наявності дисциплінарного проступку, то суд виходить з наступного:

Встановлено, і це не оспорює позивач, що він в той день знаходився на робочій зміні, знаходився у будівлі, де знаходиться виробництво, і що у напрямку до виходу з даного приміщення він взяв до роту цигарку і взяв у руку запальничку.

Згідно з Політикою в галузі гігієни та санітарії на ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» у виробничих приміщеннях заборонено: - носити письмове приладдя за вухом; - палити, приносити та приймати їжу; - використовувати лак для нігтів, накладні нігті та вії; - вживати алкоголь або наркотичні речовини; - носити в кишенях робочого одягу особисті речі (ліки, письмове приладдя або речі для куріння); - зберігати робочі інструменти та обладнання, які контактують з продуктом, в особистих кишенях або шафах.

З даною Політикою в галузі гігієни і санітарії ОСОБА_4 ознайомлений 30.08.2017., що підтверджується його підписом в листі ознайомлення персоналу В 04.600/ ОСОБА_5 .

З оглянутого відеозапису з камер спостереження ясно видно, що позивач у робочому одязі йде у напрямку до виходу, проходить повз працівника у формі за столом (очевидно охоронця на робочому місці) перед виходом обличчям до вхідних дверей, і бере цигарку до рота, та щось тримає в руці (запальничку).

З наданих фотознімків, з плану дислокації приміщень, з відеозапису, видно, що приміщення, в якому позивач вчинив дану дію, знаходиться за дверима до виробничого приміщення, де перед входом є банер з написом «Увага! Харчове виробництво. Підтримуйте чистоту і порядок!», біля дверей на вході у видному і оглядуваному місці є оголошення про заборону паління. Кімната для паління знаходиться перед даним входом.

Вказані оголошення і інструкції вивішені безпосередньо перед вхідними дверима (саме тими, за якими був зупинений позивач з цигаркою у напрямку до виходу). Крім того, біля вказаних вхідних у виробниче приміщення (харчове виробництво) розташований пристрій для зчитування беджів (перепусток).

Позивач посилається на те, що вказані двері є вхідними до виробничої зони, а не до виробничого приміщення. Разом з тим таке твердження спростовано наданими доказами. Крім того, позивач не є тою особою, якій надано право змінювати правила, тим більше в сфері гігієни і санітарії на харчовому виробництві, а як працівник, що уклав трудовий договір, він взяв на себе обов`язок дотримуватись вже встановлених правил. Безсумнівним є той факт, що позивач заніс у приміщення, яке знаходиться за вказаними дверима, на поясну сумку і цигарки, ігноруючи банер з попередженням, що це є входом у приміщення харчового виробництва, та ігноруючи приписи розміщеного перед дверима оголошення, яким забороняється палити та вносити напої, продукти, сумки, інші сторонні предмети (тютюнові вироби, жуйку та інше).

Позивач пояснив, що він прямував у кімнату для паління після прийняття зміни. Прослідкувавши маршрут з місця, де він був зупинений з цигаркою, і до вказаної кімнати для паління, а також напрямок руху позивача, слід зробити висновок, що позивач рухався з виробничого приміщення (де з його слів у пояснювальній записці він приймав зміну) на вихід, тобто знаходився у тому приміщенні, перед входом до якого є наведений вище банер з написом, що визначає дане приміщення як харчове виробництво. Для того, щоб потрапити в приміщення для паління позивач повинен був вийти з даного приміщення, оскільки кімната для паління знаходиться перед входом у вказане виробниче приміщення поруч з роздягальнею. Суд також враховує, що позивач був зупинений у напрямку на вихід з приміщення, що логічно вказує на ту обставину, що цигарка була при ньому, і відповідно, він проніс цигарки у вказане приміщення харчового виробництва, ігноруючи заборону. Ствердження позивача, що він у вказане приміщення потрапив не через зазначені вхідні двері, нічого не спростовує, оскільки має значення лише той факт, що позивач, ігноруючи заборони , введені в рамках політики гігієни і санітарії, проніс на виробництво цигарки з собою (чи в кишені чи в на поясній сумці, яка була прихована під робочою курткою, - особливого значення не має). При цьому суд враховує, що позивач не є новим працівником, що могло б бути розглянутим як помилка чи необачність. Позивач працював на даному підприємстві достатній час для того, щоб визначити для себе дозволене місце для паління і місця, куди заносити цигарки не дозволено.

Таким чином, встановлено, що позивач допустив порушення політики гігієни і санітарії, тобто допустив грубе порушення трудової дисципліни, яке є дисциплінарним проступком, за який передбачено дисциплінарне стягнення у вигляді догани як за нормами КЗпП так і за Правилами трудового та внутрішнього розпорядку на підприємстві.

Дисциплінарне порушення не може бути визнане несуттєвим чи малозначним, і в цьому суд погоджується з відповідачем у тому, що дане порушення (зокрема носіння цигарки і запальнички у забороненому місці) прямо стосується дотримання на підприємстві харчової промисловості санітарних і гігієнічних норм, що є найбільш актуальним для даної галузі промисловості, і що політика відповідача у даній сфері є безумовною і категоричною. При цьому суд також погоджується з відповідачем у тому, що накладення стягнення за дисциплінарний проступок має як присічний для порушника характер, так і має на меті публічне оголошення і застереження для самого порушника і для працівників в цілому щодо нетерпимості адміністрації до такого роду порушень ( зокрема в галузі дотримання політики гігієни і санітарії на підприємстві харчової промисловості) і щодо невідворотності покарання за такі порушення.

Щодо другого допущеного проступку, вказаного у наказі про оголошення догани, то суд бере до уваги наступне:

Згідно Інструкції І 28.001/А (Загальні правила безпеки для співробітників ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», п.2.1. Всі співробітники компанії обов`язково повинні ідентифікуватись за допомогою індивідуальних перепусток;

п.2.2. на території компанії дійсні три види перепусток, зокрема, п.2.2.1 для співробітників компанії індивідуальні перепустки (беджі червоного кольору);

п. 2.3: Контроль за дотриманням пропускного режиму покладається на службу охорони компанії. Всі особи, які перебувають на території Компанії, повинні постійно мати при собі індивідуальні перепустки у відповідності з п. 2.2. цієї Інструкції. Бейджі необхідно носити на видному місці та пред`являти їх працівникам охорони на першу вимогу; співробітники та відвідувачі зобов`язані виконувати всі вимоги працівників департаменту безпеки та служби охорони.

З даною Інструкцією позивач ознайомлений під розписку.

На відеозапису з камери відеонагляду видно, що позивач не мав при собі бейджа на видному місці, - чим порушив Загальні правила безпеки для співробітників ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед».

Позивач не заперечує, що не мав бейджу на видному місці, і що він не пред`явив бейдж працівнику служби охорони. Позивач пояснив, що мав бейжд у кишені. Таке ствердження не відповідає дійсності, оскільки у такому випадку нелогічною була відмова його пред`явити, і по-друге сам факт відсутності бейджу на видному місці одягу, як те приписують правила, вже є порушенням таких правил, встановлених на підприємстві і однакових для всіх. При цьому суд виходить із того, що позивач не уповноважений змінювати вже встановлені на підприємстві правила, а зобов`язаний їх дотримуватись. З даного приводу і всі інші посилання позивача, зокрема, на те, що носіння бейджу поверх одягу є небезпечним на виробництві, де є рухомі механізми, до уваги не беруться. З даного приводу представник відповідача пояснив, що працівникам видані спеціальні утримувачі для бейджів. Також слушними з цього приводу і такими, що також доводять вказане порушення Інструкції позивачем, є те, що особа позивача встановлювалась на підставі запису з відеокамери, оскільки він відмовився надати бейдж і назватись. Щодо посилання позивача на складність ідентифікації працівника служби охорони, то таке твердження суд сприймає як надумане і нелогічне. Крім того, у своїй пояснювальній записці позивач сам визнає, що спілкувався із представником служби охорони.

Таким чином, встановлено і не спростовано позивачем, що він, перебуваючи у виробничому приміщенні, в порушення п.2.3 Інструкції «Загальні правила безпеки для співробітників ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» - не мав при собі на видному місці індивідуальної перепустки (бейжду) і не пред,явив його на вимогу працівника служби охорони, що є порушенням трудової дисципліни і відповідно дисциплінарним проступком.

Позивач ознайомлений з даною інструкцією, його дії не можна розцінити як помилкові чи необережні чи такі що пов`язані з якимись поважними причинами; сукупність даних обставин вказує на те, що проступок позивача є свідомим і відповідно умисним, і є проявом ігнорування введених правил та інструкцій та свідомим порушенням трудової дисципліни.

Суд погоджується з відповідачем у тому, що допущене позивачем порушення трудової дисципліни вважається грубим і не є суто формальним.

Поведінка позивача і допущені ним порушення розглядаються як свідоме ігнорування працівником трудового розпорядку і трудової дисципліни та як навмисне і грубе порушення трудової дисципліни; такі дії містять у собі склад дисциплінарного проступку, який заслуговує на дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідач, притягаючи позивача до дисциплінарної відповідальності, врахував всі конкретні обставини, сукупність допущених позивачем порушень, і дотримавшись процедури притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, обгрунтовано наклав на працівника дисциплінарне стягнення.

Таким чином, відсутні підстави для скасування оспорюваного наказу. Позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що суд у позові відмовляє, то згідно приписів ст.141 ЦПК України відсутні підстави і для відшкодування позивачу понесених ним судових витрат.

Керуючись ст. ст.21, 139, 147, 148, 149 КЗпП України, ст.ст.259-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Іноземного підприємства «КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ Україна ЛІМІТЕД» про визнання незаконним Наказу №18/1 від 08.01.2019р. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення строку, якщо апеляційна скарга ним буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повне рішення виготовлено 15.11.2019р.

Суддя Т.В. Селезньова