Справа № 527/1603/19
провадження 2/527/670/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Бутко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/1603/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 липня 2016 року до позивача звернулась ОСОБА_2 з проханням позичити гроші в сумі 4000 грн. 00 коп., зобов`язувалась повернути в жовтні місяці 2016 року. Позивач позичила відповідачу кошти про що вони склали відповідну розписку. На неодноразові усні звернення позивача про повернення коштів, відповідач не реагував, мотивуючи, що на даний час коштів немає. Відповідно до заходів досудового врегулювання спору 17.06.2016 року, позивач звернулась до відповідача із письмовою вимогою про повернення боргу. Дану вимогу відповідач залишив без відповіді та задоволення. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг з урахуванням встановленого індексі інфляції в сумі 5552,00 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні) гривні та 3% річних від простроченої суми що становить 319,84 грн.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, посилаючись на підстави та обставини, вказані в ньому та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Згідно дослідженої в судовому засіданні розписки від 30.08.2016, ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 4000 тисячі гривень (чотири тисячі) і зобов`язується повернути в жовтні 2016 року, процентна ставка їй відома.

Взяті себе зобов`язання за договором позики позичальник ОСОБА_2 не виконала, позичені кошти позикодавцю у встановлений строк не повернула.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст.1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною третьою статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно із нормами статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає отримання коштів, скріплює її своїм підписом, це свідчить про реальний характер договору позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення.

Таким чином, наявна в матеріалах справи розписка є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Таким чином, у позичальника ОСОБА_2 (відповідача) виник борг перед позикодавцем ОСОБА_1 (позивачем) по поверненню позики в сумі 4000 гривень.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Кодексу.

Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно проведеного розрахунку, інфляційне збільшення боргу за період з 01.11.2016 по 01.07.2019 року становить 1552,00 грн.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми що становить 319,84 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 768,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 192, 526, 530, 1046-1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.13, 80, 141, 76-81, 141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 борг з урахуванням встановленого індексі інфляції в сумі 5552,00 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 3% річних від простроченої суми що становить 319,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін :

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , рнокпп: НОМЕР_2 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 10.12.2019.

Суддя А. В. Павлійчук