Номер провадження: 22-ц/813/1051/19
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Громіка Р.Д.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа Управління національного банку України в Одеській області про стягнення суми коштів та застосування заходів впливу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ЗАТ «ОТП Банк», третя особа УНБУ в Одеській області, відповідно до якої вимагає

-стягнути з ЗАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 95 393 591,71 грн.;

-стягнути з ЗАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 упущену вигоду, що становить 15 808 039,77 грн.;

-визнати факт ризикової діяльності ЗАТ «ОТП Банк»;

-відкликати банківську ліцензію ЗАТ «ОТП Банк».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа Управління Національного банку України в Одеській області, про стягнення суми коштів та застосування заходів впливу - повернуто позивачу.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року, направити справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа Управління національного банку України в Одеській області про стягнення суми коштів та застосування заходів впливу на новий розгляд.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали..

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа Управління Національного банку України в Одеській області, про стягнення суми коштів та застосування заходів впливу, суд передчасно дійшов зазначеного висновку, виходячи з того, що позивач звернувся до суду з позовом до ЗАТ «ОТП Банк», зазначивши його місцезнаходження за адресою м.Одеса, вул. Буніна, 10. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПАТ «ОТП Банк» знаходиться за адресою м.Київ, вул. Жилянська, 43.

Оскільки, позивач звертається до ЗАТ «ОТП Банк» місцезнаходження якого за адресою м.Київ, вул. Жилянська, 43, а не до філії чи регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк», а тому суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Починаючи з 2005 року, ОСОБА_1 , є клієнтом Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк» (Філія закритого акціонерного товариства «ОТП Банк»).

8 грудня 2006 року Акціонерний комерційний банк «Райффайзенбанк» змінив назву на Філію закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», про що свідчить лист від 10.11.2006 року та лист № 500-10- 2/812 від 15.03.2007 року.

Починаючи з 2005 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено кредитні договори № СМ-500/007/2005 та № СМ-500/013/2006, договори іпотеки № РСМ-500/007/2005 та № РМ-500/013/2006, Додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору поруки № SRCM- 500/007/2005 від 06.06.2005 та додатковий договір № і до договору іпотеки (майнова порука) № РСМ-500/007/2005, угоду № 500/1106/06 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній валюті для фізичних осіб.

Зазначені договори укладалися в філії ЗАТ "ОТП Банк", яка знаходиться за адресою м. Одеса, Приморський р-н, вул. Буніна, 10, про що свідчать копії зазначених договорів.

Згідно Договору іпотеки № РСМ-500/007/2005 та Договору іпотеки № РМ- 500/013/2006 предметом іпотеки є нежилі будівлі, що знаходяться в м. Одесі в Приморському районні по пров . Волзький 3.

Вищевказані договори були укладенні в філії ЗАТ "ОТП Банк", за адресою м. Одеса, вул. Буніна, 10.

Філія - це відокремлений підрозділ юридичної особи. Вона розташована поза місцезнаходженням юрособи, що її створила, наділена її майном і здійснює всі або частину її функцій. Філія не є юридичною особою, вона діє на підставі затвердженого юрособою положення. Керівника філії призначає юридична особа, він діє на підставі виданої нею довіреності (ст. 95 Цивільного кодексу України). Під довіреністю Цивільний кодекс розуміє письмовий документ, що його одна особа видає іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом, своєю чергою, є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Філії не є самостійними учасниками цивільних відносин, отже, не є самостійними суб`єктами і договірних відносин. Тобто самостійно (від свого імені) філії не можуть укладати господарські договори. Філії на дотримання вимог законодавства мають діяти винятково від імені юридичних осіб, представляти їх інтереси. Відповідно, філія (точніше, її керівник, який діє на підставі довіреності, яку видала юрособа), не володіючи правосуб`єктністю, може укладати угоди лише від імені юридичної особи, що її створила.

В зазначених договорах не вказане місце виконання угод. Однак, враховуючи специфіку договорів, місце їх укладання та розташування майна, що було обтяжене відповідачем в якості забезпечення виконання кредитних договорів, вирішення спорів за вказаними правовідносинами входить до підсудності Приморського районного суду м. Одеси, на підставі положень ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України в редакції на момент звернення до суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017 року) позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться

за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього

майна;

за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання;

за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання

за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Згідно ч. 2 ст. 532 Цивільного кодексу України зобов`язання може бути виконане в

іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК). Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК.

Колегія суддів вважає, що викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали з порушенням процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, часткового задоволення апеляційної скарги та скасуванню ухвали суду першої інстанції з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11.11.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік