Справа № 539/1580/19
Провадження № 2/539/722/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарях Карпенко Т.П., Павличенко О.А.,

з участю : представника позивача ОСОБА_12 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом Лубенської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради, виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Лубенська районна державна адміністрація в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради, виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що відомості про батька дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 записані відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Мати дітей, ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 соціально неадаптована, не здатна виконувати належним чином батьківські обов`язки, здійснювати догляд за малолітніми дітьми, дбати про їх фізичний та розумовий розвиток. Малолітні діти, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебувають у Кременчуцькому спеціалізованому будинку дитини за соціальними показниками, умови за місцем проживання матері становлять загрозу для життя та здоров`я дітей. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 влаштовані до будинку дитини на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації від 07.03.2018 року № 98, термін перебування дітей у закладі продовжений на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації від 04.03.2019 року № 35. ОСОБА_2 відвідувала дітей 01.10.2018 року та телефонувала 17.05.2018 року, 30.05.2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Діти потребують систематичного нагляду за станом здоров`я з боку медиків та належних умов для повноцінного догляду за ними. Сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку як соціально - неадаптована, умови проживання незадовільні, вікна та двері у будинку поламані, у кімнатах брудно, проживання дітей у будинку становить загрозу для їх життя. ОСОБА_2 разом з дітьми систематично змінювала місце проживання. Періодично проживала у с. Стадня Лубенського району Полтавської області або с. Домантово Золотоніського району Черкаської області. Постійно потрапляла у поле зору медичних працівників, соціальних служб, правоохоронних органів, оскільки безвідповідально ставилася до виконання батьківських обов`язків. До служби у справах дітей райдержадміністрації надходили інформативні довідки про ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків. Після народження сина із червня 2017 року ОСОБА_2 перебувала у Комунальному закладі Черкаської обласної ради «Обласний соціальний центр матері та дитини». Зарекомендувала себе як безвідповідальна мати, до порад працівників закладу не прислухалася, постійно обманювала персонал, догляд за дитиною здійснювала з примусу, не могла наглядати за хворою дитиною, державну соціальну допомогу використовувала на власні потреби. Висновок дирекції центру: жінка не може самостійно доглядати та виховувати дитину. У лютому 2018 року ОСОБА_2 знову прибула із дітьми за місцем реєстрації у с. Стадня Лубенського району Полтавської області. Умови проживання сім`ї жахливі, будинок розвалюється, подвір`я занедбане, електроенергія відключена, всюди бруд та пилюка, діти неохайні, меблі та дитячі речі відсутні. ОСОБА_2 отримувала державну соціальну допомогу при народженні дитини, допомогу на дітей як одинока мати, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, але кошти використала не за призначенням. 25.02.2019 року головним спеціалістом сектору сім`ї та дітей виконавчого комітету Засульської сільської ради та адміністратором Оріхівського старостинського округу проведене обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та встановлено, що будинок перебуває в аварійному стані, вікна частково вибиті, кімнати потребують ремонту, продукти харчування відсутні, наявна присадибна ділянка не обробляється. ОСОБА_2 не працює, умов для повернення малолітніх дітей із будинку дитини не створила.

На підставі викладеного позивач прохає суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягувати з ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, пояснила, що ухилення полягає в поведінці матері ОСОБА_2 .. У неї часто виникали сварки із співмешканцем. Вона відмовлялась від медичного нагляду. Виїзди служби спровоковані зверненням до служби медичних працівників. Діти були госпіталізовані до медичного закладу, як хворі, до лікарні поїхали разом з матір`ю. Потім ОСОБА_2 написала добровільно заяву щодо влаштування дітей в будинок дитини, потім зверталась щодо повернення дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що зараз вона працює неофіційно. Постійно відвідує дітей. Зараз дітей не утримує, діти знаходяться на утриманні держави. В будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , де вона зараз проживає, зроблено ремонт.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов заперечувала, та зазначила, що ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків не встановлено і не доведено. Відсутність житла не є підставою для позбавлення батьківських прав. ОСОБА_2 зараз працює.

Заслухавши сторони, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відомості про батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 09.06.2017 року.

Відомості про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 16.03.2018 року.

ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8, 24.05.2016 року влаштовано до дитячого відділення Лубенської КЦМЛ. 01.06.2016 року вони вибули з лікарняного закладу за місцем проживання співмешканця ОСОБА_9 за адресою с. Домантово Золотоніського району Черкаської області, що підтверджується листом Лубенського ВП ГУНП України в Полтавській області №6702 від 26.05.2016 року, листом служби у справах дітей №01-27/138 від 03.06.2016 року, заявою-поясненням ОСОБА_9 від 01.06.2016 року.

Відповідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з вигляді попередження за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно рапорту завідувачки Оріхівською АЗПСМ Парнюк Н.А. від 06.06.2017 року під час відвідування сім`ї ОСОБА_2 поставлено діагноз дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8, пневмонія лівої легені, дитина разом з матір`ю госпіталізовані до лікарні.

ОСОБА_2 14.06.2017 року забрала дитину з відділення лікарні без дозволу лікуючого лікаря та чергового медперсоналу, що підтверджується листом Лубенської КЦМЛ №01-9/1391 від 20.06.2017 року.

Згідно листа Комунального закладу Черкаської обласної ради «Обласний соціальний центр матері та дитини» від 22.03.2018 року № 11 ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувала у Комунальному закладі Черкаської обласної ради «Обласний соціальний центр матері та дитини» відповідно до наказу від 03.07.2017 року №23, у зв`язку із складними життєвими обставинами, які склались через відсутність житла. Вона зарекомендувала себе як не відповідальна мати, до порад працівників закладу не прислухалася, догляд за дитиною здійснювала з примусу, не могла наглядати за хворою дитиною, державну соціальну допомогу використовувала на власні потреби. Висновок дирекції центру: жінка не може самостійно доглядати та виховувати дитину.

Відповідно доповідної завідувачки Оріхівською АЗПСМ Парнюк Н.А. від 07.02.2018 року під час обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 встановлено, що умови проживання незадовільні, у будинку та подвір`ї брудно, електроенергія відсутня. Мати та діти у брудному одязі, відсутнє дитяче ліжко та речі.

Згідно розпоряджень голови районної державної адміністрації від 07.03.2018 року №98, 04.03.2019 року № 35, малолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , влаштовані до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення. Даний факт також підтверджується довідкою Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради №1189 від 06.12.2018 року.

Крім того, в довідці Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради №1189 від 06.12.2018 року зазначено, що мати дітей ОСОБА_2 відвідувала дітей 01.10.2018 року, телефонувала 17.05.2018 року, 30.05.2018 року, 13.09.2018 року.

Також у листі Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради №948 від 23.09.2019 року вказано, що мати дітей ОСОБА_2 відвідувала дітей 01.10.2018 року, 26.10.2018 року, 07.01.2019 року, 08.01.2019 року, 09.01.2019 року, 13.05.2019 року, 24.05.2019 року, телефонувала 17.05.2018 року, 30.05.2018 року, 13.09.2018 року, 16.12.2018 року, 25.04.2019 року, 18.09.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно витягу з історії розвитку дитини ОСОБА_5 № 1191 від 06.12.2018 року дитина поступила до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини з діагнозом: затримка мовного розвитку, функціонуючий систолічний шум. Х-подібна деформація нижніх кінцівок. Реактивні зміни печінки.

Згідно витягу з історії розвитку дитини ОСОБА_4 № 1190 від 06.12.2018 року дитина поступила до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини з діагнозом: дитина народжена від ВІЛ інфікованої матері. Наслідки рахіту. Функціональні порушення жовчного міхура. Себорейний дерматит. Реконвалісцент пневмонії.

Згідно характеристики виданої виконавчим комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області №6-192 від 26.02.2019 року сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку як соціально - неадаптована. Умови проживання за місцем реєстрації сім`ї незадовільні, вікна та двері у будинку зламані, у кімнатах брудно, опалення здійснюється дровами. За станом здоров`я ОСОБА_2 не може доглядати за дітьми, вона розумово відстала. Свої обов`язки по відношенню до дітей виконує вкрай погано.

06.06.2017 року. 08.02.2018 року, 26.02.2018 року, 25.02.2019 року, 08.11.2019 року проведене обстеження матеріально-побутових та житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 та встановлено, що будинок перебуває в аварійному стані, вікна частково вибиті, кімнати потребують ремонту, брудно, продукти харчування в недостатній кількості, наявна присадибна ділянка не обробляється. Умови для розвитку, навчання дітей відсутні.

09.04.2019 року органом опіки та піклування Лубенської РДА надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 13 березня 2019 року №631/2406/15-ц.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 посилалась на те, що вона виявляє турботу про дітей, цікавиться їх життям, періодично відвідує у закладі, де вони зараз проживають, телефонує їм.

Факт прихильності дітей до матері не заперечувала і представник позивача в судовому засіданні.

В судовому засіданні було встановлена, що відповідач ОСОБА_2 була працевлаштована згідно договору надання послуг №26 від 03.06.2019 року до 23 серпня 2019 року, на даний час працює неофіційно.

Згідно довідки управління соціального захисту населення Лубенської райдержадміністрації від 10.06.2019 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю ІІ групи. Інвалідність з дитинства.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено, належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей, позивачем не надано, недоведеність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також те, що мати дітей проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відмовити.

При оцінці посилання представника позивача на соціальну неадаптованість відповідачки, відсутність на даний час необхідних умов для проживання дітей за місцем проживання відповідачки, суд враховує, що відповідачка сама є інвалідом 2 групи з дитинства, а відсутність на даний час належних умов для проживання дітей за місцем проживання їх матері не являється у даному випадку достатньою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного.

За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, також враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Сімейного Кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

На даний час малолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9, перебувають в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному забезпеченні.

Мати дітей ОСОБА_2 на даний час їх не утримує, що не заперечувалося в судовому засіданні і самою відповідачкою.

З урахуванням усіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідачка є інвалідом ІІ групи, у зв`язку з чим звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Отже, судовий збір у цій справі слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Лубенської районної державної адміністрації /місце знаходження: Полтавська область, м. Лубни, пл. академіка О. Бекетова, 19, / в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , треті особи: Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради /місце знаходження м. Кременчук, вул. Бетонна, 3, Полтавської області, /, виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області /місце знаходження с. Засулля, вул. Молодіжна, 78, Лубенського району, Полтавської області, / про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення 18.11.2019 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко