Провадження № 2/537/138/2019
Справа № 537/4658/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А. Ю., позивача ОСОБА_1 О ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_3 представника позивачів адвокат Дворніка О. В., представників відповідач ПрАТ «Кременчукм`ясо» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , Позовного ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Кременчукм`ясо», ОСОБА_6 , Публічного акціонерного товариства «АСК «Омега» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

До суду звернулися позивачі з позовом, відповідно до якого, прохають суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів ПАТ «Кременчук м`ясо», з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з АСК «Омега» на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у сумі 43 183,92 гривні у відшкодування завданої матеріальної шкоди, грошові кошти у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень у відшкодування завданої їй моральної шкоди, судові витрати; стягнути в солідарному порядку з відповідачів ПАТ «Кременчук м`ясо», з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з АСК «Омега» на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.
В обґрунтування позову зазначили, що па праві власності ОСОБА_9 має автомобіль ВАЗ 2109 д. н. з. НОМЕР_1 , яким користувалась та яким на час дорожньо-транспортної пригоди користувався ОСОБА_8 12.04.2016 року, керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д. н. з. НОМЕР_1 , Позовний О.В. рухався по вул. Республіканській в м. Кременчуці у напрямку центру міста. Водію ОСОБА_10 О ОСОБА_11 . було необхідно виконати поворот ліворуч на площу, що розташована навпроти будинку № 87 АДРЕСА_1 вул. Республіканській у м. Кременчук. Заїзд на площу, фактично, розташований на початку пішохідного переходу - на «зебрі». Оскільки, по пішохідному переходу в той момент рухався пішохід, водій, ввімкнувши лівий поворот, зупинився перед пішохідним переходом ближче до осьової лінії, щоб пропустити цього пішохода. В цей час, автомобіль ГАЗ 3307, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , скоїв наїзд на автомобіль, вдаривши в ліву задню частину автомобіля ВАЗ. На місці скоєння ДТП поліцейським УПП у м. Кременчуці був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за ст. 124 КУпАП. Але, постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.10.2017 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, було закрите в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 О ОСОБА_2 Своє рішення суд обґрунтував тим, що відповідно висновку № 972/973 комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи по справі № 537/2250/2016- п від 11.04.2017 року в діях ОСОБА_8 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому в експертизі зазначено, що «водій автомобіля ГАЗ 3307 СПГ ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2109; дії водія автомобіля ГАЗ 3307 СПГ ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України; в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ГАЗ 3307 СПГ ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди». Отже, в скоєнні даного ДТП винен ОСОБА_6 - водій автомобіля ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ПАТ «Кременчукм`ясо». ОСОБА_6 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ «Кременчук м`ясо». Згідно полісу ОСЦПВ № АЕІ 4383754, автомобіль ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_2 застрахований ПАТ «АСК «Омега». В результаті ДТП автомобіль, яким керував ОСОБА_8 , отримав технічні ушкодження, в зв`язку з чим вона понесла значні для неї матеріальні збитки. За її, власника автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_3 Полякової ОСОБА_12 , заявою, «СОД ФОП ОСОБА_13 » склав висновок № 218/5-16, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_3 становить 43 183,92 гривні. Крім того, діями водія автомобіля ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 їй завдана моральна шкода. Так, в зв`язку з пошкодженням автомобіля вона була позбавлена можливості вести звичний спосіб життя, не могла задовольняти свої потреби та потреби членів своєї родини в користуванні автотранспортом. На неодноразові звернення до відповідачів, в тому числі у письмовому вигляді була отримана відповідь з ПАТ «Кременчук м`ясо» з відмовою у задоволенні вимог щодо відшкодування завданої шкоди, а від АСК «Омега» відповіді не надійшло зовсім. Понесені нею збитки до цього часу не компенсовані. Отже, такими неправомірними діями їй завдана матеріальна та моральна шкода, на відшкодування якої вона, як власник автомобіля, має право. В результаті ДТП, водій ОСОБА_8 , також, пережив емоційний стрес. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу на проведення правових заходів, звернення до адвоката, неодноразова участь у судових засіданнях, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Розмір матеріальної шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню, вважає за необхідне визначити у межах вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 - у сумі 43 183,92 гривні. Розмір морального збитку, вважає розумним і справедливим визначити у сумі 5 000 гривень. ОСОБА_8 , також, поніс моральну шкоду, яку можна визначити у розмірі 5 000 гривень.
18.01.2019 року до суду надійшов відзив від представника ПрАТ «Кременчукм`ясо» Спіріної Н. В., відповідно до якого, остання просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позов є безпідставним. Так, позивач посилається на встановлений факт вини ОСОБА_6 у вчиненні ДТП. Однак, цивільно-правова відповідальність юридичної особи за завдану майнову шкоду настає за умови доведеності всіх елементів складу правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок шкоди й протиправної поведінки та вина в заподіянні шкоди. Рішення, яке б достовірно всатновлвило вину ОСОБА_6 у ДТП, яке сталося 12.04.2016 року, та в наслідок якого останнього було б притягнуто до адміністративної відповідальності відсутнє. Що стосується посилання позивачів на висновок № 972/973 комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи від 11.04.2017 року, однак ПрАТ «Кременчукм`ясо» не брало участі у розгляді справи , дана експертиза проводилась без участі ПрАТ «Кременчукм`ясо» так і іншого учасника ДТП водія ОСОБА_6 , також, висновок базувався на показах водія ОСОБА_8 , а тому він є суб`єктивним по відношенню до дійсної ситуації, яка складалася на момент ДТП. Щодо висновку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 218/5-16 від 25.05.2016 року, то він не містить інформації щодо пошкоджень транспортного засобу, оцінки вартості матеріального збитку, оцінка здійснювалась через два дні після ДТП, тому не відомо чи відповідали пошкодження на момент ДТП пошкодженням, що були під час проведення оцінки. Також, питання стягнення заподіяної матеріальної шкоди вирішується на підставі проведеної судової експертизи., а не на підставі звіту. Тому вона вважає даний висновок не є належним, достовірним та достатнім доказом для визначення розміру можливої вартості матеріального збитку. Що стосується моральної шкоди, то вона не обґрунтована належними, достатніми та достовірними доказами.
В судовому засіданні позивачі та їх представник за угодою адвокат Дворнік А. В. позов підтримали, прохали його задовольнити, з підстав вказаних у позові.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечував, просив відмовити, оскільки він не винен у скоєні ДТП, і його вина не чим не доведена.
В судовому засіданні представники відповідача ПрАТ «Кременчукм`ясо» за довіреністю Спіріна Н. В., Попіка ОСОБА_14 . заперечували проти задоволення позову, просили в задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у відзиві.
В судове засідання відповідач «ПАТ «АСК «Омега» свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за юридичною адресою, направив до суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити без участі представника, відзив до суду не направив.
Враховуючи, що один з відповідачів, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з`явилася в судове засідання, не надав до суду відзив, суд вирішив на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_15 є власником автомобіля «ВАЗ 2109», державний номер НОМЕР_1 .
12.04.2016 року близько 14 години 40 хвилин водій ОСОБА_8 в м. Кременчуці Полтавської області на вул. Республіканській, 87 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_8 автомобіль ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_6 автомобіль ГАЗ 3307 д.н. НОМЕР_2 , автомобілі отримали механічні пошкодження.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.10.2017 року, відносно ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.04.2016 року серії АП2 №163055, відповідно до якого, 12.04.2016 року близько 14 години 40 хвилин водій ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 . Кременчуці АДРЕСА_3 області на вул. Республіканській, 87 керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 та повертаючи ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху у цьому напрямку, допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ 3307 д.н. НОМЕР_2 , що рухався ліворуч під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.10.2017 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
При цьому, відповідно до мотивувальної частини даної постанови, вказано, що аналізуючи в сукупності докази, що маються в справі, зокрема пояснення ОСОБА_1 О ОСОБА_2 , показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 14.04.2016 року серії АП2 №163055 (а.с.1), схемі місця ДТП від 12.04.2016 року (а.с.2), протоколі додаткового огляду місця ДТП, схемі місця ДТП, що складена зі слів ОСОБА_1 О ОСОБА_2 , схемі місця ДТП, що складена із слів ОСОБА_6 , висновку №972/973 комплексної судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи по справі №537/2250/2016 п від 11.04.2017 року та інших матеріалах, що містяться в справі, приходжу до висновку, що вказані докази не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_8 вимог ПДР України, порушення вимог яких би знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 та автомобіль ГАЗ 3307 д.н. НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження.
Згідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 972/973 від 11.04.2017 року, в даній дорожній обстановці, при обставинах пригоди вказаних у своїх показах, в діях водія автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_8 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається; в даній дорожній обстановці, при обставинах пригоди вказаних у своїх показах, з технічної точки зору, причинного зв`язку дій водія автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_8 з виникненням даної пригоди не вбачається; в даній дорожній обстановці, при обставинах пригоди вказаних у показах водія ОСОБА_8 , водій автомобіля ГАЗ 3307 СПГ ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з технічними вимогами п.13.1 ПДР України; в даній дорожній обстановці, при обставинах пригоди вказаних у показах водія ОСОБА_8 , водій автомобіля ГАЗ 3307 СПГ ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2109; в даній дорожній обстановці, при обставинах пригоди вказаних у показах водія ОСОБА_8 , дії водія автомобіля ГАЗ 3307 СПГ ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.13.1 ПДР України; в даній дорожній обстановці, при обставинах пригоди вказаних у показах водія ОСОБА_8 , невідповідності дій водія автомобіля ГАЗ 3307 СПГ ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо транспортної пригоди.
Також, згідно листа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції від 20.12.2017 року № П-790/41/25/01-2017 року, зазначено, що Управлінням патрульної поліції у м. Кременчуці, розглянуто його заяву з приводу притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_6 , у зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. На місці вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 не складався. В Управлінні патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції відсутні законні підстави щодо вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_6 , оскільки всі матеріали справи за протокол серії АП2 № 163055 направленні до Крюківського районного суду м. Кременчука для прийняття рішення, а в доданій копії постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.10.2017 року в резолютивній частині вказано, що провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закрито, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що працює приватним підприємцем, знає позивачів з моменту дорожньо-транспортної пригоди, до цього він їх не знав, відповідача ОСОБА_6 не знає. По суті поставлених запитань повідомив, що коли він виходив з офісу то бачив як перед пішохідним переходом по вул. Республіканській в м. Кременчуці стояв автомобіль ВАЗ 2109 синього кольору з ввімкненим лівим покажчиком повороту та пропускав пішохода. Після того, як пройшов пішохід, він почав здійснювати маневр ліворуч, в той же час з заду їхав ГАЗ 3307 на швидкості більше 50 км/год. та врізався в автомобіль ВАЗ 2109, після цього автомобіль ВАЗ 2109 розвернуло і автомобіль ГАЗ 3307 протягнув його ще близько 15 метрів. Після зіткнення він підбіг до автомобілів для надання допомоги. Коли ОСОБА_8 виліз з машини він порадив йому викликати поліції, та повідомив, що залишиться для оформлення дорожньо-транспортної пригоди та надання показів, вони обмінялися мобільними телефонами. Ніяких пояснень водій автомобіля ГАЗ не надавав.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 пояснив, що для проведення експертизи брались до уваги покази як одного водія так і другого, однак після того як покази водія ОСОБА_6 були визнанні технічно не спроможними, експертиза зробилась на підставі показів водія ОСОБА_8 , оскільки покази водія ОСОБА_6 не співпадали з обставинами зафіксованими на схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка міститься в експертизі. До уваги також, бралися додаткові пояснення водіїв, оскільки вони давались при повторному відтворенні дорожньо-транспортної пригоди і всі розміри були зафіксовано в додатковому протоколі огляду місця події, за участю всіх учасників ДТП, тоді як в первинних поясненнях водія ОСОБА_6 вони були приблизними та суб`єктивними.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Дослідивши наявні докази по справі, покази свідка та пояснення експерта, суд вважає встановленим та доведеним, факт про те, що 12.04.2015 року з вини водія ОСОБА_6 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «ВАЗ-2109» д.н. НОМЕР_1 .
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що автомобіль ГАЗ 3307 д.н. НОМЕР_2 належить ПрАТ «Кременчукм`ясо», та те, що ОСОБА_6 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди та по теперішній час є працівником ПрАТ «Кременчукм`ясо».
5 червня 2015 року між ПАТ «Кременчукм`ясо» та ПрАТ АСК «Омега» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4383754, відповідно до якого транспортний засіб «ГАЗ 3307» д.н.з. НОМЕР_2 - є забезпечений. Страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну, складає: 50 тис. грн., заподіяною життю і здоров`ю 100 тис. грн. Розмір франшизи складає 1000 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.
Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»
Отже, відшкодування матеріального збитку завданого позивачу ОСОБА_3 внаслідок ДТП слід покласти на відповідача ПрАТ АСК «Омега», оскільки, як встановлено судом саме в ПрАТ АСК «Омега» була застрахована цивільно-правова відповідальність ПрАТ «Кременчукм`ясо» як власника автомобіля ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_2 , та працівник якого визнаний в судовому порядку винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому, при зверненні позивачі до ПрАТ АСК «Омега» з відповідною вимогою, остання ніякої відмови та заперечень не надала.
Що також підтверджується, правовим висновком викладеним в постанові Великої Плати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 14-176цс18.
Згідно п. 14 Постанови Пленуму при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.
Як власник майна, ОСОБА_3 , а ОСОБА_8 як користувач майна, крім матеріальної шкоди, зазнали моральної шкоди внаслідок пошкодження майна, яка полягає в душевних стражданнях, порушенні звичного ритму життя, позбавленні можливості користуватися автомобілем, який зазнав механічних пошкоджень та став непридатним до використання.
Згідно роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З огляду на досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позивачам дійсно було завдано моральної шкоди.
Вирішуючи питання розміру завданої моральної шкоди, суд вважає, що 500 грн. будуть достатньою та розумною грошовою компенсацією за завдану позивачу ОСОБА_3 моральну шкоду та 500 грн. за завдану позивачу ОСОБА_8 моральну шкоду.
На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_8 слід задовольнити частково, а саме в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди з ПрАТ АСК «Омега», в задоволенні інших позовних вимог відмовити, у зв`язку з безпідставністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, з ПрАТ АСК «Омега» слід стягнути на користь позивача ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 4500 гривень.
Також, стягнути з ПрАТ АСК «Омега» судовий збір в сумі 871,60 грн. на користь держави.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Кременчукм`ясо», ОСОБА_6 , Публічного акціонерного товариства «АСК «Омега» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В.І. Хіневич
Повний текст заочного рішення суду складено 03.09.2019 року