ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«05» вересня 2019 року м. Херсон

Справа № 664/2093/18

Провадження № 22-ц/819/1073/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддядоповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Сіденко С. І. від 12 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Солонцівської сільської ради Олешківського району Херсонської області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелія», Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання незаконним і скасування рішень сесії сільської ради, визнання недійсним і скасування Державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Солонцівської сільської ради Олешківського району Херсонської області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелія», Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання незаконним і скасування рішень сесії сільської ради, визнання недійсним і скасування Державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона, як працівник Степового філіалу науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації, на підставі свідоцтва на право власності на житло від 16 лютого 1996 року № 1529 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 з надвірними господарськими будівлями та спорудами (в будинку колишнього дитячого садка), яке 28 лютого 1996 року було зареєстроване в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації.

Власником відомчої квартири № АДРЕСА_2 став ОСОБА_3

04 липня 2007 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, набула права власності на 59/100 частин квартири АДРЕСА_3 .

З ініціативи нового співвласника ОСОБА_2 розпочалося вирішення питань про встановлення порядку землекористування земельною ділянкою, що прилягає до буд. АДРЕСА_4 .

Рішенням 14 сесії V скликання Солонцівської сільської ради Цюрупинського району від 23 серпня 2007 року № 99 їй та ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку технічної документації по виділенню у спільну сумісну власність для виготовлення Державних актів на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1979 га.

08 жовтня 2007 року спеціаліст ТОВ «Фелія» за участі землевпорядника Солонцівської сільської ради, землевласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склав: акт про встановлення в натурі та узгодження меж земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0.2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2200 га, загальною площекр0,4700 га по АДРЕСА_4 ; ситуаційний план земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_4 ; кадастровий план земельних ділянок, які передаються у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2

01 листопада 2007 року Цюрупинський районний відділ земельних ресурсів надав висновок про надання земельної ділянки у користування та погодження землевпорядної документації; земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери: № : НОМЕР_1 004:0001 земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та № :03:004:0002 земельна ділянка площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням 17 сесії V скликання Солонцівської сільської ради від 06 листопада 2007 року № 132 надано їй та ОСОБА_2 у власність земельну ділянку загальною площею 0,47 га, у т. ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,22 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; зобов`язано її та ОСОБА_2 отримати та зареєструвати Державні акти.

08 січня 2008 року вона отримала у Солонцівській сільській раді Цюрупинського району:

- Державний акт серії ЯД № 745146 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,2500 га. (кадастровий № :03:004:0001);

- Державний акт серії ЯД № 745149 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2200 га (кадастровий № :03:004:0002).

Згідно Державних актів її частка становить 41/100, а частка ОСОБА_2 становить 59/100 від розміру кожної з цих двох ділянок.

Рішенням Цюрупинського районного суду від 16 травня 2008 року у справі № 2-655/2008, що набуло законної сили їй було виділено частину приміщень житлового будинку АДРЕСА_4 та присадибну земельну ділянку розміром 2 660 кв. м., а ОСОБА_2 було виділено іншу частину приміщень цього ж будинку та присадибну земельну ділянку розміром 2110 кв. м.

Позивач зазначала, що вона неодноразово зверталася до ТОВ «Фелія» для виготовлення технічної документації на виділену їй вище зазначеним рішенням суду присадибну земельну ділянку, однак ТОВ «Фелія» відмовило їй у виготовленні технічної документації, оскільки загальна площа земельних ділянок за Державними актами становить 4 700 кв. м, а не 4770 кв. м, як це зазначено у рішенні Цюрупинського районного суду від 16 травня 2008 року, яке вважає незаконним.

15 лютого 2017 року КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» здійснило державну реєстрацію належного їй окремого житлового будинку, але питання визнання порядку користування земельними ділянками, що прилягають до будинку АДРЕСА_4 і АДРЕСА_4 належних їм з відповідачкою, не вирішено.

У лютому 2017 року у районному архіві вона випадково знайшла рішення виконкому Солонцівської сільської ради від 12 серпня 1998 року № 42, яким їй було безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_4 .

Вважає, що вказане рішення не втратило своєї юридичної сили; саме за ним вона набула право приватизації землі, тому Солонцівська сільська рада не мала права приймати Рішення від 23 серпня 2007 року № 99 та від 06 листопада 2007 року № 132 про повторну реалізацію її права на безкоштовну приватизацію земельної ділянки, тому вони мають бути визнані незаконними.

Позивач вказує та те, що відповідач ОСОБА_2 , яка постійно проживає в Одеській області, на відміну від неї, не мала ніяких прав ні на безкоштовну приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, ні на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

У ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, як набувача нерухомості, виникло право користування частиною земельної ділянки, на якій розташовано нерухоме майно.

Кадастрові номери земельних ділянок :03:004:0001 та :03:004:0002 були присвоєні земельним ділянкам, які належали до земель запасу і фактично знаходяться в іншому місці за межами с. Підлісне.

Під час виготовлення нового технічного паспорту на окремий будинок позивача АДРЕСА_4 були проведені заміри тієї частини земельної ділянки, якою позивач фактично користується, і встановлено, що вона користується земельною ділянкою розміром 0,2907 га, що перевищує розмір тієї земельної ділянки, на яку вона має право і претендує згідно закону 0,2500 га.

ОСОБА_1 просила суд:

-визнати за нею право на безкоштовну приватизацію окремої земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськии будівлями і спорудами розміром 0,2500 га в АДРЕСА_4 ;

-визнати незаконними з для їх прийняття і скасувати рішення 14 сесії V скликання Солонцівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області від 23.08.2007 року № 99 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку у спільну сумісну власність» та Рішення 17 сесії V скликання Солонцівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області від 06 листопада 2007 року № 132 «Про затвердження та надання земельної ділянки у власність»;

-визнати недійсними і скасувати видані 08 січня 2008 року Солонцівською сільською радою ОСОБА_1 : Державний акт серії ЯД № 745146 на право спільної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,2500 га в АДРЕСА_4 (кадастровий № :03:004:0001) та Державний акт серії ЯД № 745149 на право спільної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2200 га в АДРЕСА_4 (кадастровий № :03:004:0002).

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд помилково не врахував обставини щодо існування рішення Солонцівської сільської ради від 12 серпня 1998 року про передачу їй безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку; Солонцівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області під час прийняття оскаржуваних рішень від 23 серпня 2007 року № 99та від 06 листопада 2007 року № 132 не було вирішено питання щодо чинності чи внесення змін до рішення виконкому від 12 серпня 1998 року № 42; замість проекту відведення земельних ділянок, ТОВ «Фелія» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акту, яку погодив орган архітектури, було порушено порядок встановлення та зміни цільового призначення земель, що є підставою для визнання недійсними вказаних рішень; чинним законодавством не передбачено перебування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у спільній сумісній чи спільній частковій власності; суд безпідставно відмовив у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, оскільки порушення її прав є триваючим.

Заслухавши доповідача, сторін та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав встановленим факт законності та дотримання процедури надання у власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельних ділянок та отримання державних актів на право власності на земельні ділянки та вважав, що сплив строк позовної давності звернення позивачки до суду, про застосування якого заявлено стороною у спорі.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 16 лютого 1996 року є власницею квартири АДРЕСА_1 загальною площею 93,5 кв. м, приміщення якої є спільного заселення даного будинку /а .с. 14/.

Наказом Степовий ім. В. М. Виноградова філіалуУкрНІІЛХА Міністерства лісового господарства України від 11 квітня 1996 року № 48, у зв`язку з переводом приміщення дитячого садка у с. Підлісне в жиле, виділено ОСОБА_3 (кв. АДРЕСА_2 , земельну ділянку у розмірі 0,19,79 га і ОСОБА_1 (кв. АДРЕСА_5 , земельну ділянку у розмірі 0,19,5 га /а. с. 55/.

Наказом цього ж підприємства від 01 липня 1997 року № 93, затверджено рішення комісії про виділення додаткової ділянки ОСОБА_4 у розмірі 0,055 га, що разом становить 0,25 га /а. с. 56/.

Рішенням виконавчого комітету Солонцівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області від 12 серпня 1998 року № 42 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку ОСОБА_1 площею 0,25 га по АДРЕСА_4 /а. с. 58/.

Дане рішення позивачкою не було реалізовано.

Згідно договору купівлі продажу від 04 липня 2007 року, посвідченого нотаріально, ОСОБА_2 придбала у власність 59/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруд під номером АДРЕСА_4 на земельній ділянці площею 4479 кв. м, здійснено його державну реєстрацію /а. с. 20, 21/.

Рішенням сесії Солонцівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області від 23 серпня 2007 року № 99, за клопотанням громадян ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про надання земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, надано дозвіл на розробку технічної документації по наданню земельної ділянки у спільну сумісну власність для виготовлення Державного акту громадянам: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; згідно земельно облікових документів Солонцівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_4 рахується 0,4479 га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і 0,1979 га для ведення особистого селянського господарства /а. с. 32/.

Згідно зі ст. 20 Земельного кодексу України (у редакції на день прийняття рішення сільської ради) (далі - ЗК України) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Відповідно до висновку щодо надання земельної ділянки у користування та погодження землевпорядної документації, складеного відділом Держкомзему у Цюрупинському районі № 1154 від 01 листопада 2007 року, існуюча категорія та склад угідь на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд та 0,22 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_6 . АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 10 /а. с. 42/.

Згідно висновку Цюрупинського відділу містобудування і архітектури від 25 жовтня 2007 року, при відведенні земельної ділянки площею 0,47 га в . Підлісне, АДРЕСА_4 погоджено технічну документацію із землеустрою /а. с. 41/.

Рішенням сесії Солонцівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області від 06 листопада 2007 року№ 132, затверджено технічну документацію громадянам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 по наданню Державного акту на право власності на земельну ділянку та надано у власність земельну ділянку ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , загальною площею 0,47 га, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку 0,25 г, для ведення особистого селянського господарства 0,22 га, яка розташована у АДРЕСА_4 ; зазначено кадастрові номери земельних ділянок /а. с. 43/.

08 січня 2008 року ОСОБА_1 отримала Державні акти на право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2200 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 а. с. 44 45/.

Рішенням виконавчого комітету Солонцівської сільської ради від 28 жовтня 2009 року № 74, визнано право власності та виділено в окреме господарство ОСОБА_2 59/100 ідеальних часток із спільної часткової власності нежитлові приміщення загальною площею 139 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 а. с. 22/.

05 листопада 2009 року виконавчий комітет видав свідоцтво ОСОБА_2 про право власності на вказане нерухоме майно, здійснено реєстрацію права власності /а. с. 23,24/.

Згідно ч. ч. 1, 2,3 (п. «а», «в»), 4 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Позивачка скористалась, на власний розсуд, правом набуття у власність земельної ділянки, подавши клопотання до Солонцівської сільської ради про надання земельної ділянки у спільну сумісну власність з ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства /а. с. 32/.

Відповідно до ч. 2 п. «в», 4, 5 ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: в) співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

На момент передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 являлися співвласниками жилого будинку АДРЕСА_7 , тому виділення їм у спільну сумісну власність земельної ділянки не суперечило закону.

Крім того, слід зазначити, що на підставі наказу по Степовий філіалу УкрНІІЛХА, від 11 квітня 1996 року № 848, обом власникам квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 було виділено земельні ділянки площею 0,19,79 га і 0,19,5 га відповідно /а. с. 55/.

При набутті у власність ОСОБА_2 за договором купівлі продажу від 04 липня 2007 року 59/100 ч. житлового будинку і господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4 , зазначено, що дане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,4479 га, що відповідає розміру земельних ділянок раніше виділених співвласникам квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 , з яких: 0,25 га і 0,1979 га за наказом № 48 від 11 квітня 1996 року /а. с. 20/.

Рішенням Цюрупинського районного суду від 16 травня 2008 року здійснено реальний поділ домоволодіння АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та визначено порядок користування земельними ділянками, що перебувають у спільній власності сторін згідно отриманих Державних актів, відповідно до яких ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 2 600 кв. м, а ОСОБА_2 2 100 кв. м /а. с. 46 48/.

У володінні і користуванні позивачки відповідно до вище зазначеного рішення суду та фактично на момент вирішення спору, згідно даних технічного паспорту на окремий будинок ОСОБА_1 , що позивачкою не заперечується, знаходиться земельна ділянка площею 0,2907 га, тобто у більшому розмірі ніж та, на яку вона претендує - 0,25 га /а. с. 51/.

Згідно приписів ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивачка не довела, що її право на отримання у власність земельної ділянки розміром 0,25 га порушено.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення закону та процедури відведення земельної ділянки при наданні її у власність позивачці підлягають відхиленню, оскільки вони не вплинули на порушення прав ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку позовної давності підлягають задоволенню, оскільки, хоча суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що про існування свого, як вона вважає, порушеного права позивач знала з дати прийняття оскаржених нею рішень сільської ради та видачі державних актів на право власності на землю, однак відмова у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності можлива у разі обґрунтованості позову.

Оскільки суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необґрунтований, то застосування позовної давності, про яку просив відповідач Держгеокадастр, є процесуально неможливим.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у позові у зв`язку з пропуском строку позовної давності. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строків позовної давності звернення до суду скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 10 вересня 2019 року.

Головуючий Л. П. Воронцова
Судді: П. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова