Справа №592/767/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - Чернобай О. І.
Номер провадження 22-ц/816/4445/19 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

28 серпня 2019 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Ткачук С. С. (суддя-доповідач), Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сумська міська рада,

третя особа - державний реєстратор Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Приходько Ірина Миколаївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2019 року в складі судді Чернобая О.І., постановлене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні 28.08.2019 року ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення цивільної справи № 592/19340/18.

Клопотання обґрунтоване тим, що предметом розгляду вказаної цивільної справи № 592/19340/18 за його позовом до Сумської міської ради, державного реєстратора Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Приходько І.М. є вимоги, зокрема, про визнання незаконним рішення Сумської міської ради від 20.06.2018 року №3607-МР «про зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку по АДРЕСА_1», а також про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та зобов`язання виключити запис про державну реєстрацію 986 / 1000 будівлі гуртожитку за Сумською міською радою індексний номер 43038856 від 17.09.2018 року. Вирішення вказаної цивільної справи має значення для розгляду даної цивільної справи, тому просив зупинити апеляційне провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Статтею 251 ЦПК України визначені випадки, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження, а статтею 252 цього Кодексу визначено обставини, за яких суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи або з власної ініціативи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 252 ЦПК України, який визначає обов`язок суду зупинити провадження у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, частиною 3 статті 210 ЦПК України встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини 1 статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

З зазначеного вбачається, що пункт 6 частини 1 статті 252 ЦПК України не може бути підставою для зупинення провадження у даній справі, оскільки апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухваленого у зв`язку із розглядом справи по суті.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зіставлення змісту наведених суджень із розумінням положень частини третьої статті 210 ЦПК України переконує в тому, що клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2019 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко