Справа № 438/547/19 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/2351/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 11 червня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центуріон-Дістрібюшин» про визнання незаконним та скасування наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центуріон-Дістрібюшин» №3436-к від 10 квітня 2019 року «Про звільнення», яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника станції (АЗС) на АЗС №11-41 (Самбірська), у зв`язку із втратою довіри на підставі п.2 ст.41 КЗпП України; визнання незаконним та скасування наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центуріон-Дістрібюшин» №3435-к від 10 квітня 2019 року «Про звільнення», яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника станції (АЗС) на АЗС №11-03 «Хутір Рудня» у зв`язку із втратою довіри на підставі п.2 ст.41 КЗпП України; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника станції (АЗС) на АЗС №11-41 (Самбірська) з 11 квітня 2019 року; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника станції (АЗС) на АЗС №11-03 «Хутір Рудня» з 11 квітня 2019 року; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центуріон-Дістрібюшин» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 11 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центуріон-Дістрібюшин» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі посилається не те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі безпідставно вказує на те, що позивачем не подано заяви, яка б містила обґрунтований розрахунок суми середнього заробітку та ціну позову, оскільки відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік, а тому позивач не міг зазначити у позовній заяві розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню за час вимушеного прогулу. Апелянт вважає, що повернувши позовну заяву, суд фактично з формальних причин позбавив позивача права на судовий захист, оскільки строк звернення до суду у справах про поновлення на роботі становить місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або дня видачі трудової книжки. Стверджує, що позовна заява оформлена відповідно до ст. 175 ЦПК України та підлягає судовому розгляду. Просить ухвалу суду скасувати, справу направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, відповідно до вимог ст. ст. 274, 368, 369 ЦПК України, розглядається без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви протягом строку, встановленого ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області від 15.05.2019 року, а саме,позивач не подав до суду позовної заяви, яка б містила обґрунтований розрахунок суми середнього заробітку та ціну позову, тобто, не усунув недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, і такі недоліки усунуті позивачем лише частково щодо долучення довідки про доходи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частина 2 ст. 185 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТзОВ «Центуріон-Дістрібюшин», в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Центуріон-Дістрібюшин» №3435-к від 10 квітня 2019 року «Про звільнення» ОСОБА_1 з посади начальника станції (АЗС) на АЗС №11-41 (Самбірська) у зв`язку із втратою довіри на підставі п.2 ст.41 КЗпП України; визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Центуріон-Дістрібюшин» №3435-к від 10 квітня 2019 року «Про звільнення» ОСОБА_1 з посади начальника станції (АЗС) на АЗС №11-03 «Хутір Рудня» у зв`язку із втратою довіри на підставі п.2 ст.41 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника станції (АЗС) на АЗС №11-41 (Самбірська) з 11 квітня 2019 року; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника станції (АЗС) на АЗС №11-03 «Хутір Рудня» з 11 квітня 2019 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центуріон-Дістрібюшин» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області від 15.05.2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що така не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме, вимогам п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, згідно з якими позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а тому позивачу надано термін для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали.

05.06.2019 року, на адресу суду першої інстанції, на виконання вимог ухвали судді Бориславського міського суду Львівської області від 15.05.2019 року про залишення позовної заяви без руху, надійшла заява від позивача ОСОБА_1 , до якої долучено копію довідки про доходи та копію документа про отримання довідки.

Враховуючи часткове усунення позивачем недоліків позовної заяви, та ту обставину, що заява за формою і змістом відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України, а подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

На думку колегії суддів, вимоги ухвали судді Бориславського міського суду Львівської області від 15.05.2019 року про залишення позовної заяви без руху, які залишились невиконаними, не перешкоджають вирішенню суддею питання про відкриття провадження у справі, оскільки недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, можуть бути усунуті під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, ст. 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 11 червня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 14.11.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.