Справа № 219/529/17
Провадження № 6/219/263/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Абдули Романа Валерійовича про оголошення у розшук ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі за текстом Бахмутський МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області) Абдула Р.В. звернувся до суду з поданням про оголошення у розшук ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 219/529/17 від 17 серпня 2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. У виконавчому документі зазначено, що боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується і довідкою Бахмутської міської ради. ОСОБА_1 рахунків в установах банків не має, нерухоме майно за ним не зареєстроване, на обліку, як отримувач пенсії, не перебуває. Боржник жодного разу не з`являвся до Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області та не повідомляв причину несплати аліментів. При виїзді державного виконавця за місцем мешкання боржника встановлено, що він за вказаною у постанові адресою не мешкає протягом трьох років, оскільки проживає у Російській Федерації. З огляду на викладене, старший державний виконавець звернувся до суду з поданням про вирішення питання про оголошення розшуку ОСОБА_1 .

В судове засідання старший державний виконавець Бахмутського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Абдула Р.В. не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. До подання додано клопотання начальника Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Легкової О.С. про розгляд подання без участі представника відділу.

Боржник до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що вимогами статті 438 ЦПК України не передбачена обов`язкова участь сторін виконавчого провадження під час вирішення питання про оголошення розшуку боржника, суд вважає можливим провести розгляд подання старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Абдули Романа Валерійовича про оголошення у розшук ОСОБА_1 за відсутності не з`явившихся до суду учасників судового розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області, виданого 07 вересня 2017 року, підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25 % всіх видів заробітку і (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму на душу населення, починаючи з 03 березня 2016 року і до повноліття дитини (а.с. 43).

Постановою старшого державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Іванової С.О. від 18 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с. 42).

Відповідно до частини 1 статті 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, згідно із частиною першою статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Основним принципом судочинства, закріпленого Конституцією України, є законність. Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Державним виконавцем, у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, суду не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що ним вжиті всі дії та заходи, направлені на встановлення місцезнаходження боржника.

Так, до подання державним виконавцем, не додано жодного акту, складеного за місцем мешкання боржника, з якого б вбачалось, що ОСОБА_1 за місцем проживання, зазначеним у виконавчому листі ( АДРЕСА_1 ), не проживає. Крім того, до подання також не додано доказів того, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження відносно нього, і що він умисно не виконує рішення суду, оскільки копії супровідного листа, яким ОСОБА_1 направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження № 54677953 від 18 вересня 2017 року, та повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого вбачалось би, що боржником копія постанови отримувалась, державним виконавцем до подання не додані. Таким чином, доказів встановлення державним виконавцем факту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду, як і інших достовірних доказів у підтвердження того, що ним вжиті всі, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинено виконавчі дії не надано. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність оголосити у розшук боржника.

До того ж, державний виконавець посилається на статтю 40 Закону України «Про виконавче провадження», яка не передбачає оголошення розшуку боржника.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що доводи старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Абдули Романа Валерійовича про оголошення у розшук ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при вивчені письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а тому відсутні підстави для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 78, 89, 438 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Абдули Романа Валерійовича про оголошення у розшук ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Конопленко