Справа № 452/540/19
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

"29" жовтня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України у Львівській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями правоохоронного органу, -
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 пред`явив позов до Самбірського управління Державної казначейської служби України у Львівській області та Головного управління Національної поліції України у Львівській області про стягнення з Самбірського управління Державної казначейської служби України у Львівській області за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 5 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19 грудня 2018 року його було викликано по повістці до Стрийського міськрайонного суду Львівської області в якості особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення по ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Оскільки такий виклик до суду для нього був великою несподіванкою, він змушений був, після приїзду в суд, ознайомитися з матеріалами про адміністративне правопорушення, з приводу яких його було викликано до суду. Після ознайомлення із вказаними матеріалами, йому стало відомо, що 07 листопада 2018 року працівником Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП відносно нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Зазначений протокол складено на підставі висновку по заяві ОСОБА_4 від 17 жовтня 2018 року. Висновок погоджений із заступником начальника Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області підполковником поліції Вовк Р.І. та затверджений начальником Стрийського ВП ГУНП у Львівській області полковником поліції Малиш І.П.

Із висновку по заяві ОСОБА_4 від 17.10.2018 року та Протоколу про адміністративне правопорушення ГП № 322726 від 07.11.2018 року відомо, що 03.10.2018 року в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області поступила письмова заява від ОСОБА_4 про те, щоб прийняти міри до невідомої особи чоловічої статі, яка 03.10.2018 року вчинила крадіжку з магазину «Рукавичка». Далі у висновку зазначено, що 03.10.2018 року близько 18.30 год. в торговий зал даного магазину зайшов ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає АДРЕСА_1 , який викрав сухарі «Кухарочка» вартістю 2,95 грн., снікерс «максі» вартістю 15,90 грн., пляшку кон`яку марки «Тhе Нісhland fох» ємністю 0,25 л вартістю 20,05 грн. на загальну суму 44 гривні 90 коп. без ПДВ, та виніс через касову зону з торгового залу не заплативши за них. Близько 19.05 год. він знову повернувся в магазин, де викрав пляшку кон`яку «Борисфен селект» ємністю 0,5л вартістю 75,10 грн. без ПДВ. Після цього перед виходом з магазину був зупинений охоронцем, який викликав працівників поліції.

Матеріали про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 по ч.1 ст. 51 КУпАП Стрийським ВП ГУНП у Львівській області були направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області для накладення на винного адміністративного стягнення.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, він пояснив судді, що до моменту ознайомлення із вказаними ніколи в м. Стрию не був і тим більше йому не відомо, де знаходиться в м. Стрий магазин «Рукавичка», що жодної крадіжки з цього магазину він не вчинив і матеріали про адміністративне правопорушення про те, що він нібито в м. Стрий із магазину «Рукавичка» вчинив крадіжку є сфабрикованими. Він ніколи не вчиняв крадіжки з магазину, тим більше з магазину «Рукавичка» в м. Стрий. Також його ніколи ніхто не затримував з краденими речами з магазину, оскільки подібні вчинки ніколи не вчиняв. Жодного письмового пояснення працівники Стрийського ВП від нього не відбирали і рішення відносно нього по матеріалах про адміністративне правопорушення відносно нього не було прийнято, а матеріали про адміністративне правопорушення були повернуті судом Стрийському ВП ГУНП у Львівській області на вимогу заступника начальника Стрийського ВП, що підтверджується постановами судді Стрийського міськрайонноьго суду Львівської області від 29.12.2018 року справа №456/4822/18 і від 29.12.2018 року справа № 456/4823/18.

Із матеріалів про адміністративне правопорушення відомо, що особа яка вчинила крадіжку 03.10.2018 року із магазину «Рукавичка» була затримана працівниками охорони та була допитана оперуповноваженим Стрийського відділу поліції. Із пояснення від 03.10.2018 року відомо, що затриманим виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , розлучений, тел. НОМЕР_1 . На пояснені є три підписи затриманого і всі три відрізняються один від одного.

Позивач проживає в АДРЕСА_1 . Народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Одружений не був.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.51 КУпАП, складено на нього та направлено в суд для притягнення його до відповідальності, в той час коли дрібну крадіжку вчинила зовсім інша особа, що підтверджується матеріалами про адміністративне правопорушення.

Внаслідок незаконних дій працівників поліції Стрийського районного відділу поліції, незаконно було складено на нього протокол ГП № 322726 від 07.11.2018 року про адміністративне правопорушення по ч. 1 ст. 51 КУпАГІ, про те, що він нібито вчинив крадіжку із магазину «Рукавичка» в м. Стрий і направлено в суд для притягнення до адміністративної відповідальності за крадіжку, чим заподіяно моральні страждання, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаного факту за місцем проживання та місцем служби, у зв`язку з побоюванням громадського осуду, звільнення з військової служби. Він змушений був всім пояснювати, що це не він вчинив крадіжку із магазину, але багато хто, кому він пояснював причину виклику до суду з недовірою ставилися до нього, критично оцінювали його пояснення і не завжди вірили в його оправдання, а керівництво військової частини, навіть направило в суд свого представника для вияснення, чи причетний він до крадіжки товарів із магазину «Рукавичка в м. Стрий. Він змушений був відпрошуватися із служби по виклику до суду, затрачав свій час та грошові кошти на проїзд до місця знаходження суду.

Із врахуванням наведеного, просив суд позов задовольнити в повному обсязі заявлених ним вимог.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.03.2019 року постановлено замінити у вказаній справі неналежного відповідача Самбірське управління Державної казначейської служби України у Львівській області, належним відповідачем Державна казначейська служба України.

Під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, та просив суд стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 5 000 грн. моральної шкоди. Додатково пояснив, що при ознайомленні із матеріалами адміністративних справ у суді зауважив, що затриманим по факту крадіжки з магазину «Рукавичка», що в м.Стрий, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , розлучений і вказано номер мобільного телефону даної особи.
У кінцевому результаті він не був притягнутий до адміністративної відповідальності, однак факт складення протоколів щодо нього з приводу крадіжки та виклик до суду з наведених підстав, завдали йому велику моральну шкоду. При виклику його в суд, лист надійшов у військову частину, де він проходить службу А-0807. Юрист частини разом з ним їздив у суд, знайомився із матеріалами про адміністративні правопорушення, і також зауважив, що затримано було іншу особу. В подальшому він повідомив командиру про його виклик до суду по факту крадіжки. У нього вимагали пояснень з даного приводу. Слухи, які пішли по частині, завдали йому моральної шкоди.
Представник відповідача Державної казначейської служби України Стегній А.В. у судовому засіданні позов не визнав. Додатково пояснив, що казначейській службі не надані якісь повноваження, де розрахункова каса обслуговування здійснює видатки державного бюджету. Орган казначейства не може надати оцінку правомірності чи неправомірності дій правоохоронного органу і відповідно тих матеріалів, які надав позивач щодо неправомірності дій того ж правоохоронного органу. На органи казначейства покладається обов`язок щодо виконання рішень про стягнення коштів з державного бюджету. Позивач не просить визнати дії правоохоронного органу неправомірними. Якщо немає факту визнання наведених дій неправомірними, то і немає причинно-наслідкового зв`язку між шкодою, що просить стягнути позивач і тими діями, які вчинялись. До повноважень правоохоронного органу входить встановлення особи та дослідження фактів. Відносно позивача ніяких дій не вчинено. Було встановлено особу позивача та факт наявної помилки щодо нього. Позивачем не подано розрахунку заявленої шкоди. Позов не підлягає до задоволення, оскільки не встановлено неправомірності дій органу досудового розслідування, а тому просять відмовити в задоволенні позову.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції України у Львівській області в судове засідання не з`явився, подав відзив, в якому пояснив, що ГУНП у Львівській області вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, необгрунтованими та такими що не підлягають до задоволення. У позові не наведені будь - які докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і які підтверджували б приниження його честі та гідності, а також ділової репутації. Позивач не надав суду висновку експертизи, яка б обумовлювала зазначену ним грошову компенсацію у розмірі 5000 грн. Якщо позивач вважає, що йому заподіяно моральну шкоду, то при зверненні із позовною заявою ним не дотримано встановленого для даної категорії справи порядку попереднього позасудового вирішення справи та всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» він не звертався із вказаною вимогою до відповідних органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, про що вищевказаними органами не виносилася відповідна постанова (ухвала). Виходячи із викладеного та вважаючи вимоги позивача недоведеними, просять в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із такого.
Статтями 2 та 4 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави і кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що працівником Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 07.11.2018 року складено два протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Зазначені протоколи складено на підставі висновків по заявах ОСОБА_4 від 17 жовтня 2018 року. Висновки погоджені із заступником начальника Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області підполковником поліції Вовк Р.І. та затверджені начальником Стрийського ВП ГУНП у Львівській області полковником поліції Малиш І.П.

Із висновків по заявах ОСОБА_4 від 17.10.2018 року та протоколів про адміністративне правопорушення серія ГП № 322726 від 07.11.2018 року та серія ГП № 322727 відомо, що 03.10.2018 року в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області поступила письмова заява від ОСОБА_4 про те, щоб прийняти міри до невідомої особи чоловічої статі, яка 03.10.2018 року вчинила крадіжку з магазину «Рукавичка». Далі у висновку зазначено, що 03.10.2018 року близько 18.30 год. в торговий зал даного магазину зайшов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає АДРЕСА_1 , який викрав сухарі «Кухарочка» вартістю 2,95 грн., снікерс «максі» вартістю 15,90 грн., пляшку кон`яку марки «Тhе Нісhland fох» ємністю 0,25 л вартістю 20,05 грн. на загальну суму 44 гривні 90 коп. без ПДВ, та виніс через касову зону з торгового залу не заплативши за них. Близько 19.05 год. він знову повернувся в магазин, де викрав пляшку кон`яку «Борисфен селект» ємністю 0,5л вартістю 75,10 грн. без ПДВ. Після цього перед виходом з магазину був зупинений охоронцем, який викликав працівників поліції.

У подальшому матеріали про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 по ч.1 ст. 51 КУпАП Стрийським ВП ГУНП у Львівській області були направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області для розгляду.

Постановами судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2018 року, матеріали справ про наведені адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 повернуто до Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області для належного оформлення. (а.с. 65-66).

Із матеріалів службового розслідування за фактом неналежного оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення дільничим офіцером поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_5 відомо, що 15.02.2019 року на адресу начальника Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Малиша І.П. поступило звернення від ОСОБА_6 щодо належного реагування по факту складення протоколів відносно нібито його причетності до крадіжок у магазині «Рукавичка» м. Стрий 03.10.2018 року.

Згідно пояснень працівника поліції ОСОБА_3 , наданих під час службового розслідування відомо, що в ході розгляду матеріалів при зверненні ОСОБА_4 по факту крадіжки з магазину «Рукавичка» в м. Стрий було встановлено, що особа чоловічої статі, яка назвалась ОСОБА_1 , 1988 року народження, не надала ніяких підтверджуючих документів. При перевірці по обліках « ІНФОРМАЦІЯ_4 » було з`ясовано, що така особа існує, фотографії не було. При складанні протоколу у нього не було підтверджуючих документів щодо даної особи і він не звернув увагу на розбіжності в анкетних даних.

Із пояснень відібраних працівником Стрийського ВП у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_2 відомо про визнання останнім факту крадіжок із магазину «Рукавичка», яке мало місце 03.10.2018 року в м. Стрий.
Згідно висновку за результатами службового розслідування від 25.02.2019 року встановлено, що факти, що стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження. За порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, на дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення догану.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.
Положеннями частин першої, другої, сьомоїстатті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.
Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.95 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001 р., № 1 від 27.02.2009 р., Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4, зазначено, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - постанова ВСУ) під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень і Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 р. за №705/3145) визначається наявність моральної шкоди та можливий розмір грошової компенсації за завдані страждання.

За правилами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків,передбачених цим Кодексом.
Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, саме позивач має довести факт неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіяння шкоди, а також яких саме втрат немайнового характеру (моральну шкоду) він зазнав, та яке саме їх матеріальне вираження. Недоведеність позивачем зазначених обставин у справі є підставою для відмови у задоволенні позову.
Судом встановлено, що факт складення двох протоколів щодо позивача по факту крадіжки з магазину «Рукавичка» у м. Стрий» мав місце. Однак у процесі службового розслідування, проведеного працівниками Стрийського ВП ГУНП у Львівській області встановлено, що мало місце неналежного оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення дільничним офіцером поліції ОСОБА_3 та прийнято по відношенню до нього міри винесено догану, про що довено до відома позивача (а.с. 63). Також встановлено, що фактично причетним до вказаних крадіжок є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який визнав свою вину та пояснив обставини вчинених ним правопорушень, що відображено у його поясненнях. Дільничний офіцер поліції ОСОБА_3 визнав той факт, що при складанні протоколу у нього не було підтверджуючих документів щодо даної особи, він користувався даними обліку «Армор» і не звернув увагу на розбіжності в анкетних даних осіб за прізвищем ОСОБА_1 . Отже, в процесі з`ясування обставин по факту службового розслідування встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , не причетний до вчинення крадіжок із магазину «Рукавичка», що у м. Стрий 03.10.2018 року, працівник поліції, який неналежно оформив протоколи і матеріали про адміністративне правопорушення стосовно нього, визнав свою вину та притягнутий до відповідальності, встановлено особу, яка фактично причетна до вказаних правопорушень. Факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності немає, адміністративне стягнення по відношенню до нього не застосовано. Між діями та наслідками повинен бути причинно-наслідковий зв`язок. У протоколах та матеріалах про адміністративне правопорушення зафіксовано факт події та причетність певної особи. Судом не встановлено вину особи, не підтверджено, що саме вона винна у зазначеному правопорушенні та не застосовано адміністративне стягнення, а тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок, немає наслідку, а саме факту притягнення особи до адміністративної відповідальності, не встановлено його вину.

Аналізуючи вимоги ст. 103 ЦПК України, для з`ясування обставин справи, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, жодною із сторін не було заявлено клопотання про призначення судової експертизи на визначення наявності моральної шкоди та можливий розмір грошової компенсації за завдані страждання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт спричинення йому моральної шкоди у наведеному грошовому еквіваленті внаслідок викладених ним обставин, правові підстави для задоволення позову відсутні, ним не надано доказів спричинення йому душевних страждань внаслідок протиправних дій щодо нього, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням його права та наслідками, які спричинило це порушення, та відповідно заподіяння моральної шкоди, не спростовано заперечень відповідачів, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Відмовити в позові ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України у Львівській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями правоохоронного органу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення буде складено 11.11.2019 року.

Суддя