ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника третьої особи Андрійченко О ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_5 , Дорогинська сільська рада Фастівського району Київської області, Фастівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2019 року представник ОСОБА_6 в інтересах позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про скасування заповітів та визнання права власності н падкове майно в порядку загального спадкування, посилаючись на те, що11. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_7 , після смерті якої залишилася спадщина, яка складалася із приватного домоволодіння АДРЕСА_1 з АДРЕСА_2 , в якому вона проживала та померла, а також земельна ділянка (пай), площею 1,9868 га, що розташована на території Дорогинської сільської ради. Представник позивача вказує, що за життя ОСОБА_7 мала бажання, щоб після її смерті належне їй майно було розподілене між сином позивачем по справі, якому залишити земельний пай, а онукам відповідачу ОСОБА_2 та тертій особі на боці позивача ОСОБА_5 - залишити будинок та прибудинкову територію. Проте, як стало відомо, нею було складено два окремі заповіти. Згідно заповіту за № 15 від 23.04.2010 року ОСОБА_7 заповідала своєму синові ОСОБА_4 земельну ділянку, а згідно заповіту № 16 від 23.04.2010 року все своє майно, що буде належати їй на день смерті, в тому числі будинок та земельну ділянку (пай) заповідала своїм онукам. Спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте позивач отримав письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріус вважав чинним лише заповіт № 16 від 23.04.2010 року. Однак вказані заповіти мають розбіжності в часі їх складання та мають неправильну нумерацію. Крім того, Дорогинська сільська рада підтвердила, що покійна дійсно бажала, щоб після її смерті належне їй майно було розподілене ніж сином та онуками, а два окремі заповіти фактично являються одним заповітом, але секретарем сільської ради була допущена помилка при їх оформлені.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2019 року цивільну справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Представником позивача була подана заява про внесення змін до предмету та підстав позовних вимог, в якій зазначив, що сторони по справі дійшли згоди щодо поділу спадкового майна між собою мирним шляхом без скасування вищезазначених заповітів. А тому, з урахуванням вказаної заяви, просить суд винести рішення, яким визнати за позивачем ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку (пай), площею 1,9868 га, що належав ОСОБА_7 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину приватного будинку АДРЕСА_3 разом із прибудинковою земельною ділянкою.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.05.2019 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Дорогинська сільська рада, Фастівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину спадкового майна повернуто позивачеві.

В судовому засідання представник позивача надавав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив їх задовільнити.

Відповідно до п. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Разом з тим, судом вбачається, що визнання позову суперечить закону та порушує права, інших осіб, а саме осіб які входять до кола спадкоємців, тому суд відмовляє у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Представник Дорогинської сільської ради як третьої особи в судовому засіданні зазначила, що при посвідченні заповітів ОСОБА_7 , було розяснено про порядок посвідчення та дії. Спадкодавиця розпорядилася своїм майном за власним бажанням.

ОСОБА_5 , до суду не зявилася, заяв та клопотань до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

При розгляді справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 02.11.2017 року Виконавчим комітетом Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області.

Після смерті ОСОБА_7 , відкрилася спадщина на належне їй майно до складу якого уввійшла Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавиці на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.01.1986 року, зареєстрованому у Фастівському БТІ 24.06.2008 року в реєстровій книзі № 1 під № 44; земельна ділянка площею 1,9868 га, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дорогинської сільської ради та належала спадкодавиці на підставі Державного акта серії ЯЖ № 874478 виданому 16.06.2009 року.

Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя ОСОБА_7 був складений заповіт, посвдічений секретарем Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області 23 квітня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 15, яким вона належну їй земельну ділянку площею 1,9868 га, надану для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дорогинської сільської ради та належала їй на підставі Державного акта серії ЯЖ № 874478 виданому 16.06.2009 року, заповідала своєму синові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, цього ж дня, 23.04.2010 року, ОСОБА_7 склала заповіт, посвдічений секретарем Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 16, яким належну їй на праві власності Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами та все те, що буде належати їй на день смерті та що вона за законом матиме право заповідала своїм онукам: ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

26 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_7 . На підставі вказаної заяви державним нотаріусом Бігіч С.Ю., була заведена спадкова справа № 459/2017 до майна ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На день своєї смерті ОСОБА_7 , була прописана та проживала в АДРЕСА_2 . За вказаною адресою також був зареєстрований син спадкодавиці ОСОБА_10 .

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Позивач на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_7 09.08.2017 року) був зареєстрований з 02.09.2014 року та зареєстрований по теперішній час, за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач реалізовуючи своє право звернувся 05 січня 2018 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом однак, ОСОБА_11 , державний нотаріус Фастівської районної нотаріальної контори Київської області Листом № 895Є/02-14 від 10.11.2018 року було розяснено позивачу про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,9868 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області, що належала ОСОБА_7 неможливо, оскільки померлою ОСОБА_7 , при житті було складено новий заповіт 23 квітня 2010 року за реєстром № 16 на імя ОСОБА_2 , та ОСОБА_8 Дії нотаріуса не були оскарженні позивачем.

Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду.

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просив з урахуванням уточнених позовних вимог визнати за позивачем право власності на земельну ділянку 1,9868 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області та визнати за відповідачем ОСОБА_2 , право власності на Ѕ частину приватного будинку АДРЕСА_2 .

Разом з тим, частиною 2, 3 стаття 1254 ЦК України, передбачено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній запловіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Спадкодавиця ОСОБА_7 , за життя склала заповіт, посвдічений секретарем Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області 23 квітня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за №15, яким вона належну їй земельну ділянку площею 1,9868 га, надану для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дорогинської сільської ради заповідала своєму синові ОСОБА_4 .

Однак, нею було складено інший заповіт 23.04.2010 року посвдічений секретарем Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 16, яким заповідала належну їй на праві власності Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами та все те, що буде належати їй на день смерті та що вона за законом матиме право заповідала своїм онукам: ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Таким чином, спадкодавиця склала новий заповіт. Даний заповіт на день смерті спадкодавиці не скасований, не змінений і на день розгляду справи не визнаний нечинним.

Посилання представника позивача про те, що при складанні вказаних заповітів ОСОБА_7 , не було належним чином розяснено про його умови не може взятися до уваги судом так, як дані обставини не підтвердженні належними доказами та не грунтуються на нормах Закону.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем при подачі позову та в ході розгляду справи було змінено позовні вимоги де він просить визнати право власності на майно, яке уввійшло до спадкового після смерті ОСОБА_7 .

Щодо позовної вимоги ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину приватного будинку АДРЕСА_2 разом з прибудинковою земельною ділянкою, що належала ОСОБА_7 , суд звертає увагу, що останнім безпосередньо така вимога до суду не заявлялась, він не є позивачем в цій справі, повноваження на представництво інтересів ОСОБА_12 з даного питання позивачу не надавалися. В той же час, відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В даному ж випадку позивач не маючи відповідних повноважень, звертається з цією вимогою в інтересах іншої особи, для захисту, як він вважає, порушеного права цієї особи, а тому позов в цій частині також, задоволенню не підлягає.

При цьому, суд звертає увагу, що така вимога є й передчасною, адже відповідач є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, а тому не позбавлений можливості оформити своє право на спадкове майно в позасудовому порядку, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов є необгрунтованим та таким, що не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.4,12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст. 220-1222,1225, 1258,1261,1266-1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідент.номер: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_4 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстр.: АДРЕСА_5 , треті особи ОСОБА_5 , прож.: АДРЕСА_6 рада Фастівського району Київської області, місцезнах.: Київська АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 районна державна нотаріальна контора, місцезнах.: Київська область, м.Фастів, вул.Шевченка, буд. 4, про визнання права власності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.11.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей