КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/39306/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9870/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

12 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Хоменко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 1 березня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 2 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №430/П/РП/2007-840, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 378 688 доларів США строком до 1 вересня 2033 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки від 13 січня 2010 року, в іпотеку передані квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 51,8 кв.м. та належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2009 року і трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 98,20 кв.м. та належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 11 серпня 2009 року.

Зазначає, що банк виконав свої зобов`язання та надав кошти, проте відповідач належним чином свої зобов`язання в частині повернення кредитних коштів не виконує внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19 жовтня 2016 року становить: непогашений кредит - 361 626,79 доларів США, несплачені відсотки - 100 171,83 долар США, пеня за несвоєчасне погашення мінімального платежу - 112 131,10 долар США, 3% річних від простроченої суми мінімального платежу - 2 279,95 доларів США, а всього 786 711,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19 жовтня 2016 року становить 14 787 296,99 грн.

Також зазначив, що ОСОБА_2 направлена вимога про виконання зобов`язань протягом семи днів з дати її отримання. Вказану вимогу відповідач отримав 27 жовтня 2016 року, проте станом на 4 листопада 2016 року вимога не виконана.

У зв`язку із викладеним, просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,8 кв.м. і трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 98,20 кв.м. з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором №430/П/РП/2007-840 від 2 листопада 2007 року у розмірі 786 711,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19 жовтня 2016 року становить 14 787 296,99 грн., шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за ціни на цей вид майна.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 1 березня 2019 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №430/П/РП/2007-840 від 2 листопада 2007 року, що станом на 19 жовтня 2016 року складає 786 711 доларів США 94 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на 19 жовтня 2016 року становить 14 787 296 гривень 99 копійок з яких: непогашений кредит - 361 626,79 доларів США, несплачені відсотки - 100 171,83 долар США, пеня за несвоєчасне погашення мінімального платежу - 112 131,10 доларів США, 3% річних від простроченої суми мінімального платежу - 2 279,95 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,8 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2009 року і трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 98,20 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 11 серпня 2009 року, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» встановивши початкову ціну предмету іпотеки при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, 2 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №430/П/РП/2007-840 відповідно до умов якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 378 688 доларів США, зі сплатою 11,99 % річних строком на 310 місяців - кінцевий термін повернення кредиту - 1 вересня 2033 року. Позичальник зобов`язувався повертати кошти з мінімально необхідною сумою платежу в розмірі 4 017 доларів США щомісячно до 3 числа поточного місяця.

Цільовим використанням кредиту, згідно умов договору визначено - придбання цінних паперів - облігацій у бездокументарній формі випуску у кількості 5 370 та 10 270 штук з метою фінансування будівництва житлової нерухомості на підставі яких позичальником бронюється об`єкт нерухомості - квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно п.2.2.1 кредитного договору, в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, інших платежів передбачених цим Договором, а також можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з банком в день укладення Кредитного договору, Договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів та протягом трьох робочих днів з моменту повідомлення Позичальника про факт реєстрації права власності на нерухоме майно, у порядку, передбаченому законодавством, діючому на момент реєстрації, але не пізніше 30 днів з моменту здійснення операції по списанню цінних паперів, зазначених у п.1.2 цього договору з рахунку, відкритому у ВАТ КБ «Надра» з метою погашення цінних паперів в обмін на документ, що підтверджує право власності Позичальника на нерухоме майно, нотаріально посвідчений Договір іпотеки нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 53,7 кв.м., яка складається з однієї кімнати на другому поверсі та АДРЕСА_4 тип А загальною площею 102,7 кв.м., яка складається з трьох кімнат на другому поверсі.

13 січня 2010 року між ВАТ КБ «Надра`та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку Банку у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №430/П/РП/2007-840 від 2 листопада 2007 року квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,8 кв.м. та належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2009 року і трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 98,20 кв.м. та належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 11 серпня 2009 року.

Згідно п.1.2 договору іпотеки, заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 2 124 860,22 грн.

Відповідно п.п.3.3.5, 4.4, 5.1 договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов`язання (або тієї чи іншої частини) воно не буде виконане.

Умовами п.5.3 Договору іпотеки передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема на підставі рішення суду.

За п.5.2 Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що Банк виконав зобов`язання за Договором та надав кредитні кошти, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №595 від 2 листопада 2007 року, проте позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим у ОСОБА_2 перед банком виникла заборгованість яка складає:непогашений кредит - 361 626,79 доларів США,несплачені відсотки - 100 171,83 долар США, пеня за несвоєчасне погашення мінімального платежу - 112 131,10 доларів США,3% річних від простроченої суми мінімального платежу - 2 279,95 доларів США,а всього 786 711,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19 жовтня 2016 року становить 14 787 296,99 грн.

24 жовтня 2016 року Банк направив ОСОБА_2 вимогу про дострокове виконання зобов`язань протягом семи календарних днів з дати отримання повідомлення.

Зазначена вимога отримана ОСОБА_2 27 жовтня 2016 року, проте станом на момент подачі позову не виконана.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до ЦКУкраїни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

За ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку», встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконуються, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, не встановив оцінку об`єктів іпотеки, оскільки відповідно до ст.. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні належні підтвердження позивача порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження позовних вимог, позивачем надано суду розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Надра» з якого видно, що заборгованість відповідача складеється з: непогашеного кредиту - 361 626,79 доларів США,несплачених відсотків - 100 171,83 долар США,пені за несвоєчасне погашення мінімального платежу - 112 131,10 доларів США,3% річних від простроченої суми мінімального платежу - 2 279,95 доларів США,а всього 786 711,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19 жовтня 2016 року становить 14 787 296,99 грн.

Будь-яких доказів на спростування наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано.

Разом з цим, як встановлено в суді апеляційної інстанції, позивач до подачі даного позову, у 2015 році звернувся до суду з позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №430/П/РП/2007-840 від 2 листопада 2007 року.

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 8 серпня 2019 року, яке набрало законної сили, судом встановлено, що з ОСОБА_2 , як позичальника, на користь ПАТ КБ «Надра» підлягає стягненню сума в розмірі 408202,21 доларів США та 885755,12 грн.

Зазначеним рішенням встановлено, що сума заборгованості - 408202,21 доларів США та 885755,12 грн. складається з: 361626,79 доларів США непогашеного кредиту, 46575,42 доларів США несплачених відсотків, еквівалент штрафних санкцій 885775,12 грн.

Відповідно до ст.. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.

Наявність зазначеного вище судового рішення про стягнення боргу за кредитним договором свідчить про те, що банківська установа ще у 2015році змінила строк виконання зобов`язання.

У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 2грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення суми заборгованості підлягає зміні - зменшенню з 786711,94 доларів США до 408202,21 доларів США та 885775,12 грн. (суми заборгованості, визначеної рішенням Солом`янського районного суду мscnf Києва від 8 серпня 2019 року).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 1 березня 2019 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №430/П/РП/2007-840 від 2 листопада 2007 року в розмірі 408202,21 доларів США та 885775,12 грн., з яких: 361626,79 доларів США непогашеного кредиту, 46575,42 доларів США несплачених відсотків, еквівалент штрафних санкцій 885775,12 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,8 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2009 року і трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 98,20 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 11 серпня 2009 року, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» встановивши початкову ціну предмету іпотеки при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення суду в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді