КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року місто Київ.

Справа 761/21351/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12021/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Олійника В.І., Рубан С.М.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2019 року (ухвалене в складі судді Осаулова А.А. інформація щодо складання повного тексту відсутня) про забезпечення позову

в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 про розірвання іпотечного договору та припинення іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в травні 2019 року звернулись до суду з позовом в якому просили розірвати іпотечний договір № 02-10/3239 від 06 грудня 2006 року, укладений в забезпечення зобов`язань ОСОБА_5 за кредитним договором від 06 грудня 2006 року та припинити іпотеку, зняти заборону відчуження на трьохкімнатну кватиру АДРЕСА_1 .

10 червня 2019 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, де останні просили суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити вчиняти будь-які дії по відчуженню нерухомого майна (квартири), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно нерухомого майна (квартири), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим уповноваженим особам, виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири 2 загальною площею 109,5 кв.м., жилою площею 63,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також заборонити без дозволу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі- продажу, дарування, охорони тощо з третіми особами. Заяву про забезпечення позову вмотивовано тим, що згідно Інформації (Інформаційної довідки) з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (надалі - інформаційна довідка), право власності на об`єкт іпотеки зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний запис та видано правовстановлюючий документ. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2016р. у справі № 761/15928/15-ц АТ «Укрсоцбанк» було відмовлено у стягненні боргу. Тому АТ «Укрсоцбанк» намагається здійснити звернення стягнення в незаконний спосіб. На адресу позивачів надійшло повідомлення № 6464 від 23.02.2019 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та про анулювання залишку заборгованості за основними зобов`язаннями АТ «Укрсоцбанк» вимагає від ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 сплатити борг за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10.29/2689 від 16 грудня 2006 року (надалі - Кредитний договір), загальний розмір якого станом на 23.08.2018р. 166 495,71 доларів США, еквівалент 4 642 814,13 грн., з яких 42 934,00 доларів США - заборгованість за основною сумою кредиту; 30 860,84 доларів США - прострочена заборгованість; 2 010,22 доларів СІЛА - строкова заборгованість по процентам; 87 690,65 доларів США - прострочена заборгованість по нарахованим процентам. У березні 2019 року із неодноразових розмов з представником відповідача - 1, який телефонував позивачу-3 ОСОБА_3 стало відомо, що АТ «Укрсоцбанк» має намір здійснити процедуру по зверненню стягнення на трьохкімнатну квартиру, загальною площею 109,5 кв.м., жилою площею 63,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Банку.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2019 року заяву позивачів про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт в цілому на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 109,5 кв.м., житловою - 63,20 кв.м.

Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести 10 000 грн. на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Києва

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, АТ «Укрсоцбанк»звернулось з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі. Вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що в тексті оскаржуваної ухвали, позивачами не додано жодного документа, який би підтверджував, що нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб; існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі відчуження АТ «Укрсоцбанк» спірного нерухомого майна, наведено також не було.

Зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову не з`ясував обставини, які мають значення по справі, застосував заходи забезпечення позову, які не можна визнати співмірними з заявленими позовними вимогами, не зазначив жодних мотивів про обґрунтованість припущенняпро те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не врахував інтересів АТ «Укрсоцбанк» як стягувача.

Суд звернув увагу на те, що Іпотечний договір є чинним,та діє презумпція правомірності правочину, яка встановлена ст. 204 ЦК України, та підтверджена чисельною судовою практикою Верховного суду України: Постанова ВСУ від 10.06.2015 року по справі №6-449цс15, Постанова ВСУ у справі № 6-301цс15, Постанова ВСУ у справі № 6-1562цс15.

Крім того, суд застосував зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суму грошових коштів 10000, 00 грн., що є не співмірним заходом зустрічного забезпечення позову у відповідності до ч. 5 ст. 154 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк учасники справи не подали.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Скаржник подав клопотання про розгляд справи без його участі. Зазначив, що доводи апеляційної скарги підтримує та просив скаргу задовольнити.

Представник позивачів заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Желепи А.В., пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих судом першої інстанції копій матеріалів вбачається, що позивачі звернулись із позовом,щоб розірвати Іпотечний договір № 02-10/3239 від 06 грудня 2006 року укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником прав та обов`язків якого на сьогодні є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» () в забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_5 за Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/2689 від 06 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Інесою Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 4545, припинити Іпотеку за Іпотечним договором за N2 02-10/3239 від 06 грудня 2006 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Інесою Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 4545.

Зняти (Виключити) з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 4191935 від 06 грудня 2006 року про реєстрацію обтяження заборони на нерухомого майна на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), накладений на підставі Іпотечного договору № 02-10/3239 від 06 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) та Акціонерним-комерційним банком Соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником прав та обов`язків якого на сьогодні є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» () в забезпечення виконання грошових зобов`язань в забезпечення виконання грошових Зобов`язань ОСОБА_5 за Договір про надання відновлювальної Кредитної лінії № 10-29/2689 від 06 грудня 2006 року, що посвідчений приватним Нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Інесою Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 4545 та зареєстрованої в реєстрі за № 4546 заборони на відчуження іпотечного майна до припинення цього договору Іпотеки.

Зняти (Виключити) з Державного реєстру іпотек записка реєстраційним Номером обтяження 4191935 від 08і грудня 2006 року про державну реєстрацію обтяження об`єкту нерухомого майна (іпотека): трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачів за захистом яких вони звернулись до суду. Крім того, суд враховував розмір збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову та прийшов до висновку про застосування зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі - 10000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

За ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивачів, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2006 року у справі «Пантелеєнкопроти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи,позивачі звернулись до Шевченківського районного суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 про розірвання іпотечного договору №02-10/3239 від 06.12.2006 року та припинення іпотеки, посилаючись в тому числі і на те, що банку відмовлено в стягненні заборгованості за основним зобов`язанням, яке забезпечене іпотекою, через пропуск позовної давності.

В заяві про забезпечення позову позивачі вказували на те, що відповідач на даний час намагається стягнути борг, за яким пропустив строк позовної давності в позасудовому порядку, а тому вони і звернулись з позовом про припинення іпотеки.

За таких обставин, враховуючи зміст позовних вимог, обставини даної справи, доводи поданої заяви, суд першої інстанції вірно встановив, що невжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб, може ускладнити чи не уможливити ефективний захист прав позивачів за захистом яких вони звернулись до суду. Обраний позивачами вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення відповідає цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність наміру відчужувати іпотечне майно, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що суду надані докази про повідомлення позивачів про дії банку з приводу звернення стягнення на іпотечне майно.

В разі зміни власника на предмет іпотеки в позасудовий спосіб, захистити свої права в межах заявлених позивачами вимог в даній справі буде не можливо, а тому суд вірно вжив заходи забезпечення до вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що Іпотечний договір є чинним,та діє презумпція правомірності правочину, яка встановлена ст. 204 ЦК України, та підтверджена чисельною судовою практикою Верховного суду України: Постанова ВСУ від 10.06.2015 року по справі №6-449цс15, Постанова ВСУ у справі № 6-301цс15, Постанова ВСУ у справі № 6-1562цс15, колегія суддів не приймає з огляду на те, що вказані доводи стосуються вирішення спору по суті заявлених вимог, а на стадії забезпечення позову, суд лише має встановити, що між сторонами існує спір.

Крім того, суд першої інстанції врахував інтереси АТ «Укрсоцбанк» у справі, шляхом вирішення питання щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч1 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

ч. 3. ст. 154 цього Кодексу передбачено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Апеляційни суд зазначає, що при вирішенні питання щодо застосування зустрічного забезпечення суд самостійно оцінює необхідність зустрічного забезпечення. Крім того, розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Відповідачем до апеляційної скарги не долучено доказів, які б свідчили про те, що внаслідок забезпечення позову в даній справі, банку будуть завдані збитки в розмірі більшому ніж 10 000 грн., а тому колегія не вбачає підстав для зміни та скасування ухвали суду в цій частині.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2019 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Рубан С.М.

Олійник В.І.