Постанова

Іменем України

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 607/14714/16-ц

провадження № 61-22026св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - Управління соціальної політики Тернопільської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Державна фінансова інспекція в Тернопільській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року в складі судді Грицака Р. М.та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Сташківа Б. І., Кузьми Р. М., Хоми М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої

особи - Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги.

Позовна заява мотивована тим, що 08 листопада 2011 року ОСОБА_1 отримала державну соціальну допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Під час проведення перевірки соціальних виплат ОСОБА_1 викликалася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради для надання пояснень щодо того, хто фактично подавав заяву та документи для призначення допомоги на дитину. Проте для надання таких пояснень відповідач не з`явилася.

На підставі цього позивач просив стягнути з ОСОБА_1 41 205,50 грн надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, а саме: 36 720,00 грн допомоги при народженні дитини та 4 485,50 грн допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано достатніх доказів для того, що ОСОБА_1 безпідставно одержувала державну соціальну допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не дослідили наявні докази та не врахували обставини справи; не взяли до уваги акт Тернопільської об`єднаної державної фінансової інспекції від 27 травня 2015 року № 17-22/128 та вимоги цієї інспекції «Про усунення порушень законодавства виявлених ревізією» від 22 червня 2015 року № 19-17-13-14/869, які безпосередньо мають значення для правильного вирішення справи по суті; не застосували і не враховували положення частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом записів актів цивільного стану м. Колумбус, штат Огайо, США, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою ДП «Совр-3» від 05 листопада 2011 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

08 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернулася в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги при народженні дитини та державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 24 листопада 2011 року ОСОБА_1 призначена державна соціальна допомога при народженні дитини з 01 до 28 лютого 2011 року - 7 344,00 грн, з 01 березня 2011 року до 28 лютого 2013 року - 1 224,00 грн щомісяця, державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 листопада 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 - 130,00 грн щомісяця, та державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 до 30 листопада 2011 року - 549,00 грн, з 01 грудня 2011 року до 30 квітня 2012 року - 568,00 грн щомісяця.

08 травня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 16 травня 2012 року ОСОБА_1 призначена державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 травня 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 - 130,00 грн щомісяця, та державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за доходами з 01 травня до 30 червня 2012 року - 658,00 грн щомісяця, з 01 липня до 30 вересня 2012 року - 666,00 грн щомісяця, з 01 до 31 жовтня 2012 року - 682,00 грн.

За результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності в Управлінні соціальної політики Тернопільської міської ради, за період з 01 січня 2011 року до 28 лютого 2015 рік складено акт від 27 травня 2015 року № 17-22/128, в якому зазначено, що згідно з особовою справою № 464219 ОСОБА_1 08 листопада 2011 року написала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг для призначення їй одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до інформації Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_1 в`їхала до України 19 грудня 2011 року, інформація про виїзд відсутня.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою і другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (в редакції станом на 08 листопада 2011 року) (далі - Закон № 2811-XII) всі види державної допомоги сім`ям з дітьми, крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Згідно з пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (в редакції станом на 08 листопада 2011 року) (далі - Порядок) державна допомога сім`ям з дітьми призначається і виплачується: громадянам України; іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особам, що набули статусу біженця і мають право на державну допомогу на умовах, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання (пункт 10 Порядку).

Згідно з частиною першою статті 13 Закону № 2811-XII, пунктом 17 Порядку право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами для непрацюючих осіб та осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, а для працюючих осіб - з дня настання відпустки по догляду за дитиною по день її закінчення. Днем звернення за призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вважається день прийняття органом праці та соціального захисту населення відповідної заяви з усіма необхідними документами (пункт 18 Порядку).

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 2811-XII допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Усиновлювачам та опікунам допомога призначається не раніше, ніж з дня прийняття рішення про усиновлення або встановлення опіки.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення зазначеної допомоги по день досягнення дитиною вказаного віку включно (пункт 19 Порядку).

Частиною першою статті 12 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини нараховується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, установленого на день народження дитини.

Розглядаючи спір суди правильно виходили, що ОСОБА_1 після народження ІНФОРМАЦІЯ_1 доньки ОСОБА_2 мала право на отримання державної соціальної допомоги при народженні дитини та державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та в установленому законом порядку звернулася за місце проживання для отримання такої допомоги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону № 2811-XII, пунктом 49 Порядку суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Установивши, що під час прийняття заяви до відповідача не було жодних претензій чи зауважень, соціальна виплата була оформлена та нараховувалася відповідно до встановленого плану, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що відсутність довіреності відповідача для подання документів на призначення допомоги, її неявка для уточнення та одержання пояснення того, хто фактично 08 листопада 2011 року подав документи для призначення допомоги, безумовно не може підтверджувати незаконність призначення та нарахування ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, і з цих підстав відмовили у позові за необґрунтованістю.

Верховний Суд вважає неприйнятними доводи касаційної скарги щодо недослідження доказів у справі, оскільки у судових рішеннях першої та апеляційної інстанцій надано оцінку акту Тернопільської об`єднаної державної фінансової інспекції від 27 травня 2015 року № 17-22/128 та письмовій вимозі цієї ж інспекції «Про усунення порушень законодавства виявлених ревізією» від 22 червня 2015 року № 19-17-13-14/869, суди вважали, що цих доказів недостатньо для висновку про безпідставність одержання ОСОБА_1 державної соціальної допомоги.

Разом з тим, Верховний Суд, діючи у межах повноважень та порядку, визначених частиною першою статті 400 ЦПК України, не може збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.

Доводи касаційної скарги щодо неврахування судами статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» є безпідставними, оскільки зазначеною статтею регулюється лише правове становище службових осіб органу державного фінансового контролю, застосування або незастосування положень цієї статті не впливає на законність та обґрунтованість судових рішень.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко