РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/14658/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/1110/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В.,Бондаренко Н. В.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі

Рівненської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСУ»,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Е С У»,

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Фонд державного майна України

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Об`єднана профспілкова

організація Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2019 року у складі судді Ковальова І.М., ухвалене в м. Рівне о 08 год. 36 хв., дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Рівненської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком», товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», товариства з обмеженою відповідальністю «Е С У», треті особи без самостійних вимог на стороні позивача фонд державного майна України, об`єднана профспілкова організація публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення заборгованості внаслідок не підвищення розміру заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що починаючи з 1994 року він працював з початку на посаді юрисконсульта, а потім на посаді начальника відділу правового забезпечення Рівненської філії ПАТ « Укртелеком». У період часу з 11 березня 2011 року по 11 травня 2016 року виплати із заробітної плати йому проводились в неповному обсязі. За умовами Договору № КПП- 582 купівлі-продажу пакета акцій відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» за конкурсом від 11 березня 2011 року, укладеного між Фондом державного майна України та ТОВ «ЕСУ» право власності на пакет акцій перейшло до Покупця (ТОВ «ЕСУ») 11.05.2011 року. Даним договором № КПП-582 купівлі-продажу пакета акцій відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» за конкурсом від 11.03.2011 року, укладеного між Фондом державного майна України та ТОВ «ЕСУ» передбачено обов`язки покупця: п 11.3 )п.п з) щорічне підвищення розміру заробітної плати кожного працівника не менш, ніж на індекс інфляції за відповідний попередній рік на протязі 5 років, тобто до 11 травня 2016 року. Починаючи з 11 травня 2011 року його заробітна плата щорічно повинна була б збільшуватись на індекс інфляції, проте відповідач цього не зробив. Про умови договору він дізнався 16 вересня 2016 року при отримання відповіді від ФДМ України. Вважає, що належним та допустимим доказом невиплати надбавки щомісячної у розмірі 16% та у 2014-2016 роках у розмірі 20% за стаж роботи, є спільне рішення голови правління та голови об`єднаної профспілкової організації, згідно якого умови передбачені п.11.3. Договору № КПП-582 від 11 березня 2011 року купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» виконані повністю, а фінансування колективного договору проведено у повному обсязі. Покликався на колективні договори, умовами яких передбачена щомісячна виплата надбавки за безперервний час роботи, і дія яких поширюється на працівників. Вважає, що йому не донараховано та не виплачено заробітної плати 27694,12 грн. за період з 11 травня 2011 року по 11 травня 2016 року, а також надбавка за стаж роботи: у 2011 році, 2012 році та 2013 році у розмірі 16 % та у 2014 - 2015-2016 роках у розмірі 20 %, а всього за стаж йому не донараховано та не виплачено 50594,32 грн. надбавки за період з 11 травня 2011 року по 11 травня 2016 року. Просив суд стягнути на свою користь 132055,10 грн. невиплачених надбавок та платежів, а також штрафні санкції та компенсацію втрати частини заробітної плати, яка складає 62 622,01 грн. станом на 01 вересня 2016 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю належних і допустимих доказів в розумінні ч. 1 ст. 76 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов помилкового висновку про відсутність цивільних правовідносин між позивачем та відповідачем за наслідком укладення договору КПП-582 купівлі-продажу пакету акцій ВАТ «Укртелеком» за конкурсом від 11.03.2011р., укладеного між Фондом державного майна України та ТОВ «ЕСУ» та вважає його таким, що прямо суперечить ст. 636 ЦК України. Вказує, що суд не перевірив тверджень відповідачів про те, що підвищена заробітна плата, яку отримував позивач, включала в себе нарахування інфляції, не дослідив, які саме місяці були базовими для нарахування інфляцій та піддався припущенням. Звертає увагу, що місцевий суд невірно витлумачив зміст умов колективних договорів за період 2006 по 2011 роки та не врахував, що власник підприємства повинен був їх дотримуватися, а також не з`ясував, яку саме надбавки та додаткові соціальні пільги повинні виплачуватися у період з 11.03.2011р. по 30.05.2016р.. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві ПАТ «Укртелеком» вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із Рівненською філією Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" з 15 листопада 1994 року, згідно наказу №230-к від 15 листопада 1994 року на посаді юрисконсульта, в подальшому - начальника відділу правового забезпечення Рівненської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком".

Наказом Рівненської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" №579 від 23 грудня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади начальника відділу - відділу правового забезпечення 26 грудня 2016 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників.

11 березня 2011 року між Фондом державного майна України та ТОВ «ЕСУ» було укладено договір купівлі-продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» № КПП-582 (далі - Договір), згідно якого продавець за підсумками конкурсу з використанням відкритості пропонування ціни за принципом аукціону з продажу державного пакета акцій ВАТ «Укртелеком» зобов`язується передати у власність покупцю пакет акцій ВАТ «Укртелеком», а покупець зобов`язується сплатити за вказаний пакет акцій ціну пакета акцій, прийняти цей пакет акцій і виконати обов`язки, передбачені Договором.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначав, що у період часу з 11 березня 2011 року по 11 травня 2016 року виплати із заробітної плати йому проводились в неповному обсязі, що є порушенням укладеного 11 березня 2011 року Договору.

Згідно ст. 33 Закону України "Про оплату праці", в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з нормами ст. ст. 1,2 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг. Об`єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно статті 2 згаданого Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення проводиться відповідно до Постанови КМУ від 17 липня 2003 р. N1078 (надалі по тексту Порядок). Вказаним порядком передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (ч.2 п. 11) вказана величина індексу діяла до 2016 року. При цьому, індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до ч. 5 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», до п. 4 вказаного Порядку, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення). Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Для проведення індексації доходів населення необхідна наявність одночасно таких обставин: величина індексу споживчих цін має перевищити поріг індексації в розмірі 101 відсотка (починаючи з 2016 року 103 відсотка); індексації підлягає лише прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб.

В оскаржуваному періоді індекси інфляції становили: за 2012 рік - 99,8%, за 2013 рік - 100,5%, а, отже, річний індекс інфляції за вказані роки не перевищував 101 відсотка, що в свою чергу не передбачає обов`язку відповідача проводити індексацію заробітної плати позивача за 2012-2013 роки.

У 2011р., та за період 2014-2016 рр. позивачу нараховувалася заробітна плата у підвищеному розмірі: 01.01.2011 3825 грн.; 01.04.2011 3900 грн.; 01.09.2011 - 4500 грн.; 01.10.2011 - 4515 грн.; 27.06.2014 - 4565 грн.; 21.10.2014 - 5000 грн.; 16.02.2015 - 5050 грн.; 29.05.2015 - 5100 грн.; 31.08.2015 - 5150 грн.; 29.02.2016 - 5160 грн.; 29.04.2016 - 5170 грн.; 30.06.2016 - 5180 грн.; 01.08.2016 - 5190 грн.; 31.10.2016 - 5200 грн.; відтак, ці місяці підвищення заробітної плати є базовими місяцями, а тому індексація у вказані місяці не проводиться.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Відповідно до абз. 6 п. 4 Порядку індексації, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Пунктом 14 передбачено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики України.

Наведене спростовує покликання апеляційної скарги про те, що перелічені місяці не є базовими, оскільки відомості про нарахування підвищеної заробітної плати відповідають і власним розрахункам позивача, наведеним у позовній заяві.

Доводи апелянта про те, що його вимоги про нарахування виплат передбачені укладеним 11 березня 2011 року між Фондом державного майна України та ТОВ «ЕСУ» договором купівлі-продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» № КПП-582 апеляційним судом оцінюються критично.

Так, згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Вищевказаний договір є двостороннім договором, та у відповідності до ст.ст. 509-510 ЦК України, породжує цивільні права та обов`язки лише для його сторін, до яких позивач не належить.

Апеляційний суд підтримує позицію місцевого суду про те, що жодних цивільних правовідносин між відповідачами по справі та позивачем за наслідком укладення даного Договору не виникало, а його позиція з приводу механізму виконання Товариством визначеного п. п. з) п.11.3 обов`язку щодо щорічного підвищення розміру заробітної плати кожного працівника Товариства не менш як на індекс інфляції за відповідний попередній рік є помилковою.

Належність та повнота нарахування та виплати заробітної плати позивачу підтверджується висновком спеціально уповноваженого на перевірку додержання законодавству про працю органу - Державної інспекції з праці, за результатами якої жодних порушень з боку Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» в сфері оплати праці виявлено не було, що підтверджується даними Акту перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування «Укртелеком» № 03а/04-15.

Викладені в апеляційній посилання на колективні договори як на передумову здійснення оспорюваних виплат оцінюються критично. Умови зазначених колективних договорів встановлюють право, а не обов`язок роботодавця встановлювати надбавку до посадового окладу працівника, і ці обставини досліджені місцевим судом та чітко й послідовно викладені в рішенні, що оскаржується.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2019 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий:суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Хилевич С. В.

підпис Бондаренко Н. В.

Копія вірна:

суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.