Провадження № 2/750/2265/19
У Х В А Л А

05 вересня 2019 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Карапута Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні працівника,

в с т а н о в и л а :

04.09.2019 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні працівника.

Дана позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

В своєму позові позивач просить:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» 51018,02 грн. заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» 34392,10 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Проте дані вимоги в порушення статті 177 ЦПК України не оплачені судовим збором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а тому позивачем має бути сплачено судовий збір за заявлену вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку.

Відповідну правову позицію щодо необхідності сплати судового збору у справах щодо трудових спорів (крім спорів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі) зайняв Верховний Суд України у постанові від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем повинен бути сплачений 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768 грн. 40 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того позивачем подано позовну заяву розгляд та подання якої передбачено статтями розділу три ЦПК України, проте ОСОБА_1 . керується нормами наказного провадження. Тому позивачу необхідно виправити зміст своєї позовної заяви.

Згідно вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином позивачу необхідно оплатити судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп. та надати виправлену позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні працівника, залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог даної ухвали, у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута