ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/41/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ).

Заява обґрунтована такими обставинами. З 22.04.1983 заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , з яким протягом 17 років проживали за однією адресою у м. Харцизьку Донецької області, у квартирі, придбаній шлюбі, право власності на яку було оформлене на заявницю. У 2008 р. чоловік заявниці вийшов на пенсію, розмір якої складав приблизно 3 500 грн. Заявниця вийшла на пенсію у 2013 р. На теперішній час розмір її пенсії складає 1 804,68 грн. Після початку бойових дій на сході України та окупації м. Харцизька заявниця з чоловіком з метою поновлення виплати пенсії змушені були оформити реєстрацію місця свого перебування на підконтрольній Україні території, але і різних містах - чоловік у м. Слов`янську, а заявниця у м. Києві. Різність адрес реєстрації пояснюється тим, що чоловік за станом здоров`я не міг переїздити на далекі відстані, тому зареєстрував своє місце перебування у найближчому до Харцизьку місті, де проживає його двоюрідна сестра, а заявниця зареєструвала місце свого переміщення за місцем мешкання своєї дочки ОСОБА_4 . Фактично ж заявниця та її чоловік продовжували мешкати разом однією сім`єю у м. Харцизьку і лише періодично виїжджали за місцем переміщення з метою вирішення питань отримання соціальних виплат. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці помер у м. Харцизьку за місцем постійного проживання, там же був похований. У травні 2018 заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, проте листом від 27.06.2018 їй було відмовлено у призначенні пенсії на тій підставі, що не надано документу, який засвідчує факт перебування її на утриманні померлого чоловіка. Таких документів у заявниці немає, а тому вона і звернулася до суду з цією заявою.

Представник заявника ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа про розгляд справи була повідомлена належним чином, проте свого представника до суду не направила, відзиву на заяву не подала.

Нез`явлення учасників справи є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі обставини.

22.04.1983 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГСу м. Харцизька Донецької обл.(актовий запис про шлюб № 193 від 22.04.1983).

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (номер витягу 8025-) місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вищевказану квартиру оформлене на ім`я заявниці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 07.06.2011 Харцизькою міською радою.

Згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14.07.1998 Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій обл., ОСОБА_3 з 16.03.2001 зареєстрований за однією із заявницею адресою.

У 2006 р. ОСОБА_3 вийшов на пенсію за віком, місячний розмір якої впродовж травня-серпня 2017 р. становив 3 588,25 грн., що підтверджується довідкою Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької обл. № 16906/02 від 09.07.2019.

Заявниця вийшла на пенсію у 2013 р., місячний розмір якої впродовж січня-вересня 2017 р. становив 1 804,68 грн., що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 598 від 23.11.2018.

Суд визнає загальновідомим, що з 2014 р. окремі райони Донецької та Луганської областей, в тому числі і м. Харцизьк, є тимчасово окупованою територією.

З довідки від 02.05.2018 № 3903, виданої Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією, вбачається, що заявницю взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_2 ,.

ОСОБА_3 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_3 ., що підтверджується довідкою від 10.12.2014 № .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Харцизьку, про що свідчить видане Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (актовий запис про смерть № 1144 від 06.10.2017).

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Листом від 27.06.2018 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на тій підставі, що не надано документу, який засвідчує факт її перебування на утриманні померлого чоловіка.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та документам, що їх підтверджують, в сукупності з тим, що заявниця та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі та їх постійне місце проживання було зареєстроване за однією і тією ж адресою у м. Харцизьку Донецької обл., який наразі є тимчасово окупованою територією, та ураховуючи, що розмір пенсії ОСОБА_3 вдвічі перевищує розмір пенсії заявниці, суд дійшов висновку, що заявниця перебувала на утриманні чоловіка.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). У разі неможливості надати такі документи, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку.

Отже зважаючи на те, що місце тимчасового переміщення заявниці та її чоловіка було зареєстроване за різними адресами, суд визнає обґрунтованими доводи заяви про наявність перешкод для реалізації гарантованого законом права заявниці на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що є підставою для встановлення факту перебування на утриманні в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_4 , на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харцизьку Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне судове рішення складене 18.07.2019.