ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1724/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2019 року,

встановив:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів на дитину.

ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2012 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі Ѕ частини всіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 7 вересня 2011 року і до повноліття дитини. На теперішній час матеріальний стан позивача значно погіршився, зокрема, він припинив підприємницьку діяльність, працює на посаді менеджера та отримує мінімальну заробітну плату, яка є єдиним джерелом його доходу, не має у власності нерухомого майна і транспортних засобів.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів на дитину і стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі - в розмірі 1 300 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішення законної сили та до повноліття дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2019 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, визначених згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2012 року, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1 300 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішення законної сили та до повноліття дитини. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції керувався тим, що матеріальне становище ОСОБА_1 погіршилося, оскільки він припинив підприємницьку діяльність, працює за трудовим договором та отримує мінімальну заробітну плату. При цьому суд врахував стан здоров`я і вік дитини, та дійшов висновку про стягнення з позивача аліментів у твердій грошовій сумі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 одержує дохід, не має інших утриманців, проживає з батьками та спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а син сторін є інвалідом з дитинства і потребує значних витрат на утримання. Натомість, суд не врахував майнового стану платника й одержувача аліментів, не дав належної оцінки доказам у справі та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час дитина проживає з відповідачем.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 у розмірі Ѕ частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 7 вересня 2011 року і до повноліття дитини.

Зазначені обставини визнані сторонами, встановлені судовим рішенням та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Із положень ч. 1 ст. 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень ст. 192 СК України вказує на те, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

Право стягувача або платника аліментів вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст. 182 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, в силу ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, та навпаки).

З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення судом рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину матеріальний стан останнього погіршився, оскільки він припинив підприємницьку діяльність, працює за трудовим договором і отримує заробітну плату на рівні законодавчо встановленого мінімального розміру. Цей заробіток є єдиним джерелом його доходу.

Неповнолітній син сторін, ОСОБА_3 , є дитиною з інвалідністю, разом із тим, у справі відсутні будь-які докази про зміну матеріального або сімейного стану одержувача аліментів, погіршення здоров`я дитини. При цьому ОСОБА_2 не спростувала твердження позивача про можливість надавати утримання в твердій грошовій сумі.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що розмір і спосіб стягуваних аліментів підлягає зміні, а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти у розмірі 1 300 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні нового розміру аліментів судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище стягувача та платника аліментів, інвалідність неповнолітнього ОСОБА_3 і можливість надання дитині утримання з боку матері.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить переконливих доводів щодо неправильності визначення судом розміру аліментів на дитину.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Козак О.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 50