Пров. №2/766/8181/19
11 листопада 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач 10.07.2019 р. звернувся до суду з позовом в якому просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 86/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування позову зазначив, що є власником домоволодіння, відповідач його син, який з грудня 15.10.2014 року у будинку не проживає, його місце проживання йому не відомо.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.10.2019 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 11.11.2019 р.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечував. Вказав, що реєстрація сина у його будинку позбавляє права вільно володіти та користуватись домоволодінням, він не має можливості оформити субсидію.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що позивач брат її чоловіка, а відповідач його син. Їй відомо, що ОСОБА_2 з грудня 2014 року у спірному будинку не проживає, зібрав свої речі та виїхав у невідомому напрямку, зв`язку з ним не підтримують. Будь-яких домовленостей щодо утримання будинку між відповідачем та позивачем не має. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у будинку відсутні.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що є дружиною позивача, а відповідач його син, який з грудня 2014 року у спірному будинку не проживає. Їй відомо, що відповідач начеб-то поїхав на заробітки, можливо навіть в Російську Федерацію. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у будинку відсутні.
Суд, заслухав вступне слово позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
86/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачеві ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право особистої власності на домоволодння АДРЕСА_2 від 13.04.2001 р. (арк. справи 9).
За відомостями окремої домової книги на домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрований у будинку 15.10.2014 р. (арк. справи 10-12).
Згідно довідки №б/н від 08.07.2019 р. виданої головою ОСН №20 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , який не проживає з грудня 2014 року (арк. справи 13).
Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив, покинув житло добровільно, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з грудня 2014 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складене 15 листопада 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування 86/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 768,40 грн.(сімсот шістдесят вісім грн. сорок коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус