Провадження №2/523/4027/19
"04" вересня 2019 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Вовкович І.В.,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,-
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 1962 року по і 1997 рік батько позивача - ОСОБА_3 (батько позивача) проживав спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа відділу житлово-комунального господарства виконкому Центральної райради депутатів працюючих від 30.12.1968 запропоновано керуючому домогосподарством відкрити особовий рахунок № НОМЕР_1 , при цьому зазначено склад сім`ї - 2 особи.
Рішенням виконавчого комітету центральної ради народних депутатів від 12.10.1995р. №767 було задоволено прохання ОСОБА_4 здійснити відновлювальний ремонт за рахунок власних коштів. При цьому в рішенні було зазначено про склад сім`ї - 2 особи.

Розпорядженням Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради від 09.04.1996 №76803 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку приватизації Квартиру було надано у власність.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1996р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради квартира була надана у власність в рівних частках ОСОБА_4 та члену її сім`ї - моєму батьку ОСОБА_3 .

Відповідно до копії довідки житлово-експлуатаційного об`єднання центрального району від 21.11.1996р. про склад сім`ї зазначено, що до складу сім`ї, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 входять ОСОБА_4 та її чоловік - ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Таким чином, спадщина за померлою ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав з ОСОБА_4 однією сім`єю щонайменш 5 років. Враховуючи викладене, оскільки інших спадкоємців у ОСОБА_4 не було, тому ОСОБА_3 набув право на спадкування внаслідок проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 .

Однак, право на спадщину у вигляді належної ОСОБА_4 1/2 частки спірної квартири після цивільної дружини ОСОБА_3 оформити не встиг, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2000р., виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою, позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті батька 1/2 частку вказаної квартири, що була оформлена на його ім`я згідно правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1996р. На видачу свідоцтва про право на спадщину стосовно 1/2 частки квартири, що була оформлена на ім`я ОСОБА_4 нотаріус позбавлений можливості, оскільки ОСОБА_3 за життя не переоформив право власності на своє ім`я в порядку спадкування після покійної ОСОБА_4 .

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Від відповідачки надійшла заява в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення, розгляд справи просила провести за її відсутності.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що з 1962 року по і 1997 рік ОСОБА_3 (батько позивача) проживав спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказана квартира належала в рівних частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1996р., яке видано Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради (а.с.14), видано на підставі Розпорядження Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради від 09.04.1996р. №76803 (а.с.11).

Відповідно до довідки житлово-експлуатаційного об`єднання центрального району від 21.11.1996р. про склад сім`ї вбачається про, те що до складу сімї входять ОСОБА_4 та її чоловік - ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, як вбачається з листа Одеського державного нотаріального архіву в Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкової справи щодо майна ОСОБА_4 .

Таким чином, спадщина після померлої ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав з ОСОБА_4 однією сім`єю більше 5 років.

Враховуючи викладене, оскільки інших спадкоємців у ОСОБА_4 не було, тому ОСОБА_3 набув право на спадкування внаслідок проживання однією сім`єю, в період з 1962р. по 1997р., з ОСОБА_4 більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Однак, ОСОБА_3 не оформив право на спадщину у вигляді належної ОСОБА_4 1/2 частки квартири після смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.17).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.18).

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2000р., виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті батька 1/2 частку вказаної квартири, що була оформлена на його ім`я згідно правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1996р.

На видачу свідоцтва про право на спадщину стосовно 1/2 частки квартири, що була оформлена на ім`я ОСОБА_4 нотаріус відмовив, оскільки ОСОБА_3 за життя не переоформив право власності на своє ім`я в порядку спадкування після покійної ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року„Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця,та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України, визначено, що доказамиє будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими іелектронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із п. 23Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом пдлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1220, 1222 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа 57,3 кв.м., житлова площа 14,5 кв.м.).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа 57,3 кв.м., житлова площа 14,5 кв.м.)

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.2019 року.

Суддя Аліна С.С.