ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 639/9229/15-ц

провадження № 22-ц/818/5550/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Бірючинського Едуарда Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова, постановлену 7 жовтня 2019 року у складі судді Труханович В.В.,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Бірючинський ОСОБА_3 .О ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року у цивільній справі № 639/9229/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, у якій просив суд установити спосіб виконання рішення шляхом реалізації арештованого майна: транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 316, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 в рамках виконавчого провадження № 53846170, відкритого на підставі виконавчого листа № 639/9229/15-ц виданого 13.07.2016 Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі Шевченківський ВДВС).

Заява мотивована тим, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року у справі № 544/25/14-к ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вироком встановлено, що під час керування автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_5 скоїв дорожньо-транспортну пригоду (надалі ДТП). Внаслідок ДТП загинув син ОСОБА_1 ОСОБА_6 . Рішенням Жовтневого суду м. Харкова від 13.07.2016 у справі № 639/9229/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016, з фізичної особи - підприємця (надалі ФОП) ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди стягнуто 200 000 грн. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2016 було пред`явлено до виконання Шевченківському ВДВС. Після відкриття виконавчого провадження із заробітної плати ОСОБА_2 стягуються незначні кошти на виконання вказаного рішення. Оскільки реалізація належного ОСОБА_2 транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , прискорить виконання рішення суду від 13.07.2016, представник Радченко В.А. просив встановити спосіб виконання рішення шляхом реалізації арештованого постановою слідчого Полтавського PB ПМУ у Полтавській області Сулим С.В. у кримінальному провадженні мікроавтобусу Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2019 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заявником не наведено та не надано належних і допустимих доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим. Посилання на те, що виконання вказаного рішення можливе за рахунок реалізації арештованого майна під час досудового слідства, а саме транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , необґрунтоване, оскільки зазначені обставини не є в розумінні статті 435 ЦПК України винятковими та такими, що істотно ускладнюють виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року. Також заявником не надано доказів того, що на автомобіль було накладено арешт і у боржника відсутнє будь-яке інше майно, на яке можливо звернути стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити заяву в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, витягом з Державного реєстру речових на нерухоме майно підтверджується той факт, що на автомобіль накладено арешт постановою про накладення арешту на майно, 123190137, 11.09.2012, СУ УМВСУ в Полтавській області, старшим слідчим Сулим С.В. Тому виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2016 можливе за рахунок реалізації арештованого майна під час досудового слідства, а саме транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відзивів на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 30 березня 2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова у справі № 544/25/14-к був винесений вирок відносно ОСОБА_5 , в незміненій ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року частині якого ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вироком суду було встановлено, що під час керування Іщенком ОСОБА_8 автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , ним було допущено порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулася ДТП та загинув ОСОБА_6 (син ОСОБА_1 ) (т.1 а.с. 8-18)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016, в цивільній справі 639/9229/15-ц з фізичної особи підприємця (надалі ФОП) ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто у якості відшкодування моральної шкоди 200 000 грн (т.1 а.с. 166-169, 210-213).

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС від 10.05.2017 було відкрито виконавче провадження (ВП) № 5384617 з виконання виконавчого листа № 639/9229/15-ц по стягненню коштів з ОСОБА_2 (т.1 а.с. 243).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3, 7 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

ОСОБА_7 у заяві про встановлення способу виконання рішення шляхом реалізації автомобіля ФОП ОСОБА_2 посилався на те, що суми, які утримуються із заробітної плати, незначні, і фактично судове рішення тривалий час не виконується.

Відповідно до статті 11 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст.174 КПК України).

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів (ч.1 ст.539 КПК України).

Під час досудового слідства по кримінальній справі (зареєстроване в ЄРДР за №0000068) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчим Полтавського PB ПМУ у Полтавській області Сулим С.В. була винесена постанова про забезпечення позову шляхом заборони на відчуження транспортного засобу, а саме мікроавтобусу Mercedes-Benz Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Зазначена інформація встановлена вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.03.2015 та підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 166206145 від 11.05.2019 (т.1 а.с. 8-14, 268).

Колегія суддів уважає, що без зняття арешту з транспортного засобу в рамках кримінального провадження, його реалізація для виконання судового рішення у цивільній справі не можлива. Тому суд першої інстанції правомірно відмовив представнику ОСОБА_1 у встановленні способу виконання судового рішення шляхом реалізації належного боржнику автомобіля.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_1 , та залишення без змін ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 7 листопада 2019 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.В.Котелевець

Р.М. Піддубний