ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 660/274/19 Головуючий в І інстанції: Каневський В.О.
Номер провадження: 22-ц/819/1352/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бурлая Дмитра Валерійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 червня 2019 року, у складі судді Каневського В.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації) про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом адвоката Бурлая Дмитра Валерійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 (третя особа: Орган опіки та піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації) про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

05 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою (з урахуванням позовної заяви з усунутими недоліками) до ОСОБА_1 (третя особа Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації), в якій просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею, тобто матір`ю - ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований наступним.

З листопада 2007 року по лютий 2019 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 10.01.2019 року було розірвано. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після того, як спільне життя почало погіршуватись, відповідач без її згоди фактично викрав сина та відвіз до своїх батьків і місця своєї реєстрації: АДРЕСА_1 . Таким чином, після того як відповідач відвіз сина до своїх батьків, він позбавив її можливості спілкуватись із сином, виконувати свої материнські обов`язки, оскільки відповідач перешкоджає спілкуванню сина з нею та разом зі своїми батьками насильно його утримують.

Крім того зазначила, що відповідач із сином не проживає, вихованням та піклуванням не займається, вихованням займаються батьки відповідача, що позбавляє сина материнської опіки, тому наполягає на визначенні місця проживання сина разом з нею, оскільки проживання сина з матір`ю буде відповідати його інтересам, вона має можливість забезпечити йому належні умови для проживання, має сталий дохід і довгостроковий договір оренди квартири, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини.

На підставі викладеного, просить задовольнити позов.

03 травня 2019 року адвокат Бурлай Дмитро Валерійович, діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації, в якій просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_1 .

Зустрічний позов обґрунтований наступним.

Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя у них не склалось. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом із батьком ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відповідач (за зустрічною позовною заявою) самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги за період, коли син почав проживати з батьком, не надавала, що стало причиною для подачі позову до суду про стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Також зазначив, що згідно характеристик відносно ОСОБА_1 вбачається, що він має позитивні риси, на роботі зарекомендував себе як чесний та порядний працівник, веде здоровий образ життя.

Крім того вказав, що відповідно до характеристики та психологічного портрету дитини вбачається, що вихованням займається батько, син віддає перевагу стосункам з батьком та виявляє бажання проживати з ним, а тому найкращим інтересам дитини щодо місця проживання, є проживання разом з батьком.

На підставі викладеного, просить задовольнити зустрічний позов.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 Зокрема зазначила, що батько фактично проживає та працює у м. Дніпро, а тому з понеділка по п`ятницю вихованням дитини займаються його батьки, які є людьми похилого віку, а тому належного догляду дитині не забезпечують. Вказала, що посилання на її самоусунення від виконання батьківських обов`язків є неправдивими, оскільки дитину відібрали проти її волі, ОСОБА_1 і його батьки всіляко перешкоджають її спілкуванню з дитиною, участі в житті та вихованні дитини, чим порушують її права як матері.

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 червня 2019 року:

--- позов ОСОБА_2 задоволено, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_2 ;

--- у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_1 , відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Бурлай Дмитро Валерійович, діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, задовольнити зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком - ОСОБА_1 , посилаючись на неповне та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначив, що суд першої інстанції не врахував позиції рішень ЄСПЛ, положення норм Конвенції про права дитини, інтереси самої дитини, не заслухавши під час розгляду справи її думку щодо місця проживання. Також зазначив, що судом не взято до уваги характеристику та психологічний портрет дитини зі школи, з яких вбачається, що вихованням займається батько, син віддає перевагу стосункам з батьком та виявляє бажання проживати з ним, а матір протягом навчального процесу до сина не з`являлась. Окрім того зазначив, що суд, приймаючи рішення на користь матері, не в повній мірі з`ясував, чи буде відповідати інтересам дитини зміна місця навчання, оскільки останній рік малолітній син проживав в с. Михайлівка за офіційним місцем реєстрації як матері так і батька, ходив до місцевої школи, подружився зі своїми однолітками, а матір фактично проживає у м. Дніпро. Також вказав, що відповідно до довідки, наданої КЗ "Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги", вбачається, що мати для дитини має малу значимість та своєю сім`єю малолітній вважає батька та бабусю з дідусем, які піклуються про фізичний стан та розвиток дитини, приділяють належну увагу навчанню та вихованню, а тому суд не врахував, що проживання дитини з батьком повністю відповідає її інтересам. Крім того зазначив, що судом не вірно було встановлено неможливість виконувати матір`ю батьківських обов`язків через перешкоджання батька в побаченні з дитиною, а також не враховано той факт, що матір ОСОБА_2 матеріальної допомоги за період проживання сина з батьком не надавала, матеріальним утриманням дитини не переймалась, що стало причиною для подачі позову до суду про стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

У своєму відзиві ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007 року до 10.01.2019 року, що підтверджується долученою ОСОБА_2 до справи копією рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 10.01.2019 року (копія з ЄДРСР), що набрало законної сили, яким шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6-7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Із заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та його батьків від 27.08.2018 року вбачається, що в липні 2018 року батьки відповідача запросили до себе на літній відпочинок її сина ОСОБА_5 , на що вона погодилась та відпустила сина тимчасово провести час з батьками відповідача. З 01.08.2018 року шлюб між сторонами фактично припинений, спільне господарство не ведеться. Вона неодноразово просила ОСОБА_1 та його батьків повернути її сина до м. Дніпро, але отримала відмову. 08.08.2018 року вона приїздила у с. Михайлівка щоб забрати сина, проте їй його не віддали. Вимагала повернути їй сина ОСОБА_3 у м. Дніпро де він буде проживати та навчатись, вказала, що її матеріальний стан, рівень доходу, графік роботи дозволяють забезпечити утримання дитини, має всі необхідні умови для виховання, проживання та розвитку дитини. Також вимагала щоб ОСОБА_1 повернув свідоцтво про шлюб між сторонами, свідоцтво про народження та закордонний паспорт сина, які відповідач утримує та відмовляється повертати (а.с.9).

Згідно відповіді служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області №01-23/90 від 18.02.2019 року на звернення ОСОБА_2 від 28.01.2019 року стосовно перешкоджання їй виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 вбачається, що їй рекомендовано звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання (перебування) дитини або до суду для вирішення спору щодо місця проживання дитини (а.с.15).

Із відповідей Головного управління Національної поліції в Херсонській області №439/7/01-19 від 20.02.2019 року та Бериславського відділу поліції Нововоронцовського відділення поліції №д-27 від 13.02.2019 року вбачається, що за зверненням ОСОБА_2 проведено перевірку, за результатами якої ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не вбачається та рекомендовано їй звернутись до суду або органів опіки для визначення місця проживання дитини (а.с.81-82).

Висновком органу опіки та піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації від 04.06.2019 року №01-32-2006/0/19/614-12 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 було досліджено ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, наявність доходу та фактичне проживання кожного з них. Встановлено, що за фактичним місцем роботи та проживання батьків у м. Дніпро значно ширші можливості для розвитку здібностей та захоплень малолітнього школяра, ніж в с. Михайлівка, а також, що мати не заперечує проти спілкування дитини з батьком, дідусем та бабусею.

Вказаним висновком встановлено, що відсутні правові підстави для розлучення малолітньої дитини з матір`ю, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 за місцем проживання матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . та визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні дитини, за домовленістю сторін, надано йому можливість безперешкодного спілкування з дитиною (а.с.128-129).

Отже, між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дитини.

Відповідно до договору позички квартири №25/10/ 18 від 25 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_8 в безоплатне користування трьохкімнатну квартиру в АДРЕСА_2 строком на три роки (а.с.10-11).

Актом обстеження умов проживання від 19.04.2019 року на підставі заяви ОСОБА_2 встановлено, що умови проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 є задовільними, для виховання та розвитку дитини створені належні умови (а.с.101).

Із довідок про доходи від 21.02.2019 року, від 03.05.2019 року №11 та від 18.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 працюють у ТОВ "Отіс Тарда" за адресою: АДРЕСА_3 , вони мають постійний дохід у вигляді заробітної плати, середньомісячна заробітна плата кожного з них складає близько 13тис. грн (а.с.12, 60, 84, 85, 91, 136).

Характеристиками ТОВ "Отіс Тарда" від 21.02.2019 року та від 30.08.2018 року, профспілки правозахисту суспільно корисної праці "Громадський Захист" від 04.02.2018 року, виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №130 від 02.05.2019 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 характеризуються позитивно, шкідливих звичок не мають, є добросовісними та відповідальними при виконанні покладених на них обов`язків (а.с.14, 18, 53, 54).

Із довідки комунального некомерційного підприємства "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8" Дніпровської міської ради від 27.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться під наглядом у вказаному закладі, на "Д" обліку не знаходиться, за останні п`ять років не зверталась (а.с.13).

Із довідок КЗ "Нововоронцовська центральна районна лікарня" Херсонської області №287 та №288 від 20.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с.52).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №129 від 02.05.2019 року ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Вона фактично не проживає, а її син з травня 2018 року дійсно проживає за вказаною адресою (а.с.55).

Із пояснювальних записок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 10.01.2019 року вбачається, що мати дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . фактично не проживає, а її син ОСОБА_3 з червня 2018 року проживає за вказаною адресою та навчається у Михайлівській загальноосвітній школі (а.с.58-59).

Із характеристики на учня першого класу Михайлівської ЗОШ ОСОБА_3 вбачається, що програмовий матеріал він засвоює на високому рівні, товариський у відносинах з однолітками, є всебічно розвиненою дитиною. У вихованні сина бере участь його батько ОСОБА_1 , він постійно цікавиться результатами навчання. Мати ОСОБА_2 школу не відвідувала, з вчителями не спілкувалась, успіхами сина не цікавилась (а.с.56).

Відповідно до психологічного портрету учня першого класу Михайлівської ЗОШ ОСОБА_3 . вбачається, що він є всебічно розвиненою дитиною. Батько ОСОБА_3 приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його досягненнями, систематично спілкується з соціальним педагогом по телефону. Протягом навчального року мати жодного разу не з`являлась до школи, телефонний зв`язок з матір`ю відсутній. При неодноразових бесідах з хлопчиком виявлено, що він віддає перевагу стосункам з батьком і виявляє бажання проживати з ним (а.с.57).

Із довідки КЗ "Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги" від 06.05.2019 року №60 вбачається, що на час проведення психологічного діагностування психоемоційного стану ОСОБА_3 своєю родиною він вважає батька, діда та бабу, домінуючою особою в житті дитини є тато, між ними існує тісний емоційний контакт (а.с.88-90).

Із пояснень свідків, наданих у суді першої інстанції, вбачається наступне:

--- свідок ОСОБА_11 повідомила, що працює вихователем у дитячому садку №45 у м. Дніпро з серпня 2017 року та була вихователем у групі ОСОБА_5 . Дитина всебічно розвинена, активна, уміла читати, мала здібності лідера. На святах завжди була присутня тільки мама, яку було обрано членом батьківського комітету дитячого садочку. За час перебування вихователем у групі дитини, батько забирав сина декілька разів, його поведінкою, успіхами у неї, як вихователя, не цікавився. Також повідомила, що дитина боялася, щоб вихователь телефонувала батьку щодо його поведінки;

--- свідок ОСОБА_12 пояснив, що є керівником на підприємстві, де працюють сторони. Щодо ОСОБА_1 пояснив, що перебуває з ним у дружніх відносинах, знає, що батько піклується про дитину, інколи бере сина до себе в гості в м. Дніпро. Щодо графіку роботи відповідача пояснив, що останній має 5-ти денний робочий тиждень (понеділок-п`ятниця), однак інколи 4-денний (понеділок-четвер). Доповнив, що йому відомо про те, що всі вихідні дні ОСОБА_1 проживає за місцем своєї реєстрації в с.Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області разом з сином та батьками, а в період робочого тижня проживає у приватному будинку в м.Дніпро;

--- свідок ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 і його батьків та знає, що дитина проживає з дідом та бабою, які є особами пенсійного віку, та які створили для нього належні умови для проживання, щодня водять до школи. Кожні вихідні до них приїздить ОСОБА_1 , який інколи бере дитину до себе в гості в м. Дніпро. До липня 2018 року дитина відвідувала бабу і діда один - два рази на рік близько тижня. Також додала, що мати дитини ОСОБА_2 з липня 2018 року дитину відвідувала лише один раз у 20-х числах травня 2019 року та приїздила у школу;

--- свідок ОСОБА_13 пояснила, що працює разом з ОСОБА_2 та перебуває з нею у дружніх відносинах. Зі слів позивача їй відомо, що після відпочинку на морі ОСОБА_2 із своїм сином ОСОБА_3 , остання за спільною домовленістю з чоловіком ОСОБА_1 відправила дитину до баби та діда в гості, після чого останні відмовилися віддати їй сина. На прохання ОСОБА_2 свідок з нею 08.09.2018 року близько 06 год. 00 хв. приїхали за місцем проживання дитини в с. Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області, однак ОСОБА_1 та його батьки відмовлялися надати матері побачитися з сином, батько дитини поводив себе агресивно, виганяв з двору. За останній рік, при спілкуванні матері з сином телефоном постійно чулися сторонні голоси, після яких дитина відмовлялася від спілкування з матір`ю. Також додала, що ОСОБА_1 телефонував їй 03.08.2018 року, оскільки про дружбу з ОСОБА_2 йому було відомо, та повідомив, що буде маніпулювати дружиною за допомогою дитини.

Отже з матеріалів справи та пояснень свідків вбачається, що мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 характеризуються позитивно, шкідливих звичок не мають, є добросовісними при виконанні покладених обов`язків, відповідальні, фактично працюють та проживають у м. Дніпро, а не за місцем їхньої реєстрації, де мають постійний дохід у виді заробітної плати, що дає можливість кожному з них забезпечити розвиток дитини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні місця проживання з матір`ю, дитина буде забезпечена постійною батьківською турботою та піклуванням, оскільки мати має можливість постійно проживати з дитиною, на праві користування має квартиру, проживатиме у населеному пункті, де наявні ширші можливості для розвитку дитини, а також враховував що батьки мають переважне право перед іншими особами, зокрема бабусею, дідусем, на особисте виховання дитини. Також суд керувався принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті і до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.1, 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків, якщо батьки проживають окремо.

Згідно ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч.1 ст.161 СК України вбачається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини (ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст. 9 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст.ст.18, 27 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Із вказаних норм вбачається, що при визначенні місця проживання дітей передусім треба враховувати інтереси дитини.

Апеляційний суд враховує те, що постійним місцем роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є ТОВ "Отіс Тарда", що знаходиться в м. Дніпро Дніпропетровської області , в м . Дніпро сторони фактично й проживають, ОСОБА_1 зареєстрований в с. Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області. Фактично склалась ситуація, що в будні дні дитина знаходиться зі своїми дідусем та бабусею (батьками свого батька), тобто проживає не зі своїми батьками. Разом з тим, мати ОСОБА_2 має можливість забезпечити постійне проживання разом з дитиною, оскільки за договором позички вона має в безоплатному користуванні 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ., де фактично проживає, а ОСОБА_1 , як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , наданих у суді першої інстанції, має 5-ти денний робочий тиждень (понеділок-п`ятниця), інколи 4-денний (понеділок-четвер) та лише у вихідні дні проживає за місцем своєї реєстрації разом з сином. Також ОСОБА_1 не зазначено подальше збільшення періоду спільного проживання з дитиною. Визначення місця проживання дитини разом з матір`ю в м.Дніпро буде мати наслідком щоденний нагляд та піклування за нею з боку матері. Крім того, це також буде сприяти й тому, що і батько дитини, який фактично проживає в м.Дніпро, також буде мати можливість частіше (а не тільки у вихідні дні) бачитися з сином та брати участь у його вихованні. Тим більше, що сама ОСОБА_2 вказує, що не перешкоджатиме побаченню батька з дитиною. Також апеляційний суд враховує й те, що в м.Дніпро, де наявні різні гуртки та секції, є кращі умови, ніж в селі Михайлівка, для забезпечення всебічного та гармонійного розвитку дитини, розвитку її здібностей. Як вказує ОСОБА_2 , їх син має схильність до вивчення англійської мови, при цьому поряд з будинком, де вона проживає в м.Дніпро, є відповідна спеціалізована школа, де син міг би навчатись. Такі умови для розвитку здібностей дитини в селі Михайлівка створити неможливо.

Окрім того, висновком Нововоронцовської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 за місцем проживання матері ОСОБА_2 , а також визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні дитини, за домовленістю сторін, надано йому можливість безперешкодного спілкування з дитиною.

Отже, визначення місця проживання дитини з матір`ю відповідає якнайкращим інтересам дитини, що спростовує доводи скаржника про те, що зміна місця проживання дитини не буде відповідати її інтересам.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката Бурлая Дмитра Валерійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , також не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, слід залишити поза увагою посилання на неврахування судом позиції рішень Європейського суду з прав людини, норм Конвенції про права дитини щодо необхідності заслуховування думки самої дитини, оскільки дитина не досягла десяти років та у разі з`ясування думки малолітнього ОСОБА_3 можуть мати місце ризики негативного впливу на його психологічний стан. Також підлягають відхиленню доводи щодо неврахування судом доказів, з яких вбачається, що вихованням дитини займається батько, оскільки за обставинами справи дитина й проживає з батьком. Відповідні пояснення дитини можуть бути сформовані під впливом сторонніх факторів на думку дитини. Також підлягає залишенню поза увагою й посилання на помилковість встановлення судом факту перешкоджання батьком дитини її матері виконувати батьківські обов`язки, оскільки матеріали справи містять підтвердження того, що мати намагалась побачитись з дитиною, повернути її та виконувати свої батьківські обов`язки, але з боку батька вчинялись перешкоди. У зв`язку з цим не приймається до уваги й посилання скаржника на те, що мати ОСОБА_2 матеріальної допомоги за період проживання сина з батьком не надавала, матеріальним утриманням дитини не переймалась, що стало причиною для подачі позову до суду про стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бурлая Дмитра Валерійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 05 вересня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська