РІШЕННЯ

іменем України

"02" вересня 2019 р. 145/1264/19

2/145/607/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі судді Ратушняка І. О. , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому вказує, що він з 13 грудня 2002 року по 25 травня 2017 р. був директором Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля».

Починаючи з січня 2017 року, йому не виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 18594,52 грн. Після звільнення розрахунок з ним також не був проведений.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 7 травня 2019 р. у справі № 145/166/18 вказана заборгованість за заробітною платою, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 травня 2017 по 7 травня 2019 року було стягнуто з відповідача на його користь. Постанова виконана в примусовому порядку.

Днем фактичного розрахунку згідно виписки, що додається, є 13 червня 2019 року. Отже, він має право на стягнення середнього заробітку за час затримки до дня фактичного розрахунку, тобто з 8 травня по 12 червня 2019 року. Згідно розрахунку, це становить 4487,75 грн. Розрахунок середнього заробітку ґрунтується на Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100.

Ним 21 червня 2019 року було направлено відповідачу заяву про виплату компенсації, проте ця заява залишилася без задоволення.

Відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, вимагає стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 3774,69 грн.

Вважає, що найбільш ефективним способом захисту в даній справі будуть спеціальні способи захисту трудових прав, передбачені ст.117 КЗпП України (виплата працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку) та ст.7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» на його користь заборгованість у розмірі 8262,44 грн, у тому числі: 4487,75 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 3774,69 грн компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Тиврівського суду Вінницької області від 07.08.2019 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, яка отримана ним 12.08.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 230.

Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13 грудня 2002 року по 25 травня 2017 р. був директором Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля».

Починаючи з січня 2017 року, йому не виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 18594,52 грн. Після звільнення розрахунок з ним також не був проведений.

Вказана заборгованість за заробітною платою була стягнута з відповідача на користь позивача відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 7 травня 2019 р. у справі №145/166/18 (а.с.5-12). Постанова виконана в примусовому порядку.

Факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з відповідачем та наявності заборгованості за заробітною платою в період з січня по травень 2017 року в розмірі 18594,52 грн стверджується вказаною постановою, якою також стягнуто на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 травня 2017 по 7 травня 2019 року.

Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З огляду на вказану норму позивач має право на середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, так як відповідач не виплатив йому заробітну плату в день звільнення.

Щодо визначення середнього заробітку, то суд зважає, що відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Відповідно до п.2 цього Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 3 цього Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад тощо). Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Згідно п.п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством на число календарних днів за цей період.

Днем фактичного розрахунку є 13 червня 2019 року, що не оспорюється сторонами. Отже, ОСОБА_1 має право на стягнення середнього заробітку за час затримки до дня фактичного розрахунку, тобто з 8 травня по 12 червня 2019 року. Згідно розрахунку (а.с.15-16), це становить 4487,75 грн. Розрахунок середнього заробітку ґрунтується на Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100.

Як вбачається з розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, наданого позивачем, сума виплати становить 8262,44 грн (а.с.15-16), з яких 4487,75 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 3774,69 грн - компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Судом перевірено наданий розрахунок і встановлено його відповідність нормам чинного законодавства, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно зі ст.2 даного Закону, компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам.

Положеннями ст. 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що компенсація провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Такий Порядок затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", відповідно до якого позивач має право вимагати стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 3774,69 грн згідно розрахунку (а.с.15-16).

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768, 40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, ст.ст. 13, 49, 81, 82, 141, 263-265, 259, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» (23340, Вінницька обл., Тиврівський район, село Строїнці, вулиця 50-річчя Жовтня, 8, ідентифікаційний № 32192534) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 8262 (вісім тисяч двісті шістдесят дві) гривні 44 копійки, у тому числі: 4487,75 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 3774,69 грн компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок сплаченого ним при подачі заяви судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ратушняк І. О.