Номер провадження: 22-ц/813/4995/19
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.09.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/15533/13-ц

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

учасники справи:

- скаржник (боржник) - ОСОБА_1 ,

- стягувач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

- заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Таварткіладзе О.М. про самовідвід під час розгляду цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Маломуж А.І. 28 лютого 2019 року, про відмову в задоволенні скарги,

встановив:

У листопаді 2013 року публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним неодноразово уточненим позовом, в якому остаточно просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, у рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1858 від 16 вересня 2008 року, та виселити зі зняттям з реєстраційного обліку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з вказаної квартири.

Банк обґрунтовував свої вимоги тим, що 16 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Ощадбанк»), правонаступником якого є - ПАТ «Ощадбанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про іпотечний кредит № 1858, за яким позичальнику надано кредит у сумі - 500 000,00 грн., зі сплатою 20 % річних, з кінцевим терміном повернення - 16 вересня 2020 року.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 17 вересня 2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , та належить їй на праві власності згідно з договором купівлі-продажу від 26 липня 2002 року. ОСОБА_4 не виконував взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість у розмірі - 1 327 928,44 грн.. Враховуючи наведене, ПАТ «Ощадбанк» просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит від 16 вересня 2008 року № 1858 у розмірі - 1 327 928,44 грн., в тому числі: - прострочений основний борг - 451 392,00 грн.; - заборгованість за відсотками - 422 575,65 грн.; - пеня за прострочення сплати основного боргу - 121 948,79 грн.; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 159 535,26 грн.; - інфляційні втрати - 134 071,97 грн.; - три проценти річних від простроченої заборгованості - 38 404,77 грн., звернути стягнення на вищевказану квартиру шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , які зареєстровані та/або проживають у спірній квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 27 січня 2016 року позов ПАТ «Ощадбанк» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1858 від 16 вересня 2008 року в розмірі - 1 327 928,44 грн., яка складається із: - простроченого основного боргу за кредитним договором - 451 392 грн.; - заборгованості за відсотками за кредитним договором - 422 575,65 грн.; - пені за прострочення основного боргу за кредитом - 121 948,79 грн.; - пені за прострочені проценти за користування кредитом - 159 535,26 грн.; - інфляційних втрат за прострочення сум за кредитом - 134 071,97 грн.; - трьох процентів річних від простроченої заборгованості за кредитом - 38 404,77 грн., звернуто стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Орзіх В. М. 26 липня 2002 року за реєстровим номером 3308, зареєстрованим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 31 липня 2002 року, номер запису 304 в книзі 449 пр - 111.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселено ОСОБА_6 , ОСОБА_5 разом з його малолітнім сином ОСОБА_3 із зазначеної квартири.

Вказано, що дане рішення після набрання ним законної сили є підставою для Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області зняти ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з реєстраційного обліку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» відповідають способу захисту цивільних прав та інтересів, передбаченому Законом України «Про іпотеку», позивач довів факт наявності заборгованості за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_4 на загальну суму 1 327 928,44 грн, що за умовами договору іпотеки від 17 вересня 2008 року дозволяє банку звернути стягнення на майно ОСОБА_1 . При цьому звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення, яке проводиться в порядку, встановленому законом.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 27 січня 2016 року скасовано в частині задоволення позову ПАТ «Ощадбанк» про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 з його малолітнім сином ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та відмовлено в задоволенні цих позовних вимог.

Виключено посилання, викладене в абзаці № 6 резолютивної частини рішення: «Дане рішення після набрання ним законної сили є підставою для Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області для зняття ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою - АДРЕСА_1 ». В іншій частини рішення залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висиляючи відповідачів з предмета іпотеки, місцевий суд залишив поза увагою, що в іпотеку передано квартиру, яка була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, тому відсутні передбачені законом підстави для виселення мешканців із зазначеної квартири без надання їм іншого постійного житла.

Постановою Верховного Суду від 24.10.2018 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року залишено без змін.

Рішення Верховного Суду мотивовано тим, що апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., в якій просить визнати постанову приватного виконавця від 05.02.2019 року про звернення стягнення на майно боржника ВП № 58289400 за виконавчим листом № 520/15533/13-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси, неправомірною та поновити її порушене право.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. перебуває виконавче провадження № 58289400 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси за № 520/15533/13-ц про звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Постанову приватного виконавця про звернення стягнення на майно боржника скаржниця вважає неправомірною, оскільки звернуто стягнення на житлове приміщення, в якому вона проживає.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2019 року у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Парфьонова Г.В. про визнання постанови неправомірною та поновлення порушеного права відмовлено повністю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що приватний виконавець виніс оскаржену постанову згідно виконавчого листа.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нове судове рішення, яким визнати постанову приватного виконавця Парфьонова В.Г. від 05.02.2019 року про звернення стягнення на майно боржника неправомірною та поновити її порушене право.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2019 р. визначено склад колегії для розгляду справи: - головуючий суддя - Заїкін А.П.; судді-члени колегії - Погорєлова С.О., Таварткіладзе О.М..

Суддя Таварткіладзе О.М. надав заяву про самовідвід з тих підстав, що він перебуває у родинних стосунках з приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В., вказує його у декларації родинних зв`язків як чоловіка його двоюрідної сестри, яка є суддею Ренійського районного суду Одеської області, що унеможливлює його участь у розгляді даної цивільної справи та за правилами п. 1 ст. 36 ЦПК України є підставою для самовідводу.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви судді про самовідвід, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави, за яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України, зокрема, - якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Приймаючи до уваги, що судове рішення є актом правосуддя, а тому в учасників процесу повинна бути беззаперечна довіра до суду, задля усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу з приводу неупередженості або об`єктивності судді, колегія суддів вважає необхідним задовольнити заяву про самовідвід судді Таварткіладзе О.М..

Цивільну справу необхідно передати до канцелярії апеляційного суду для визначення іншого судді, який входить до складу колегії, у передбаченому ст. 14, підпунктом 15.4 пункту 1 Розділу ХІІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України порядку.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву судді Таварткіладзе О.М. про самовідвід - задовольнити.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення іншого судді члена колегії суддів у передбаченому законодавством порядку.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала складена 10 вересня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе