Постанова

Іменем України

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 761/14579/16

провадження № 61-29464 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - ОСОБА_2 ;

відповідачі: ОСОБА_3 , житлово-будівельний кооператив «Чайка»;

представник житлово-будівельного кооперативу «Чайка»: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2017 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Панченка М. М., Слюсар Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , житлово-будівельного кооперативу «Чайка» (далі - ЖБК «Чайка») про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_7 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище .

Зазначала, що 07 січня 2016 року близько 03 год. ночі сталося залиття її квартири гарячою технічною водою, що витікала з приміщення квартири ОСОБА_3 .

Згідно з актом від 08 січня 2016 року, складеного комісією ЖБК «Чайка», причиною затоплення було розморожування батареї унаслідок відкритих балконних дверей та протягу з кухонного вікна у квартирі АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим при подачі робочого теплоносія в систему 07 січня 2016 року о 03 год. ночі виникло його витікання через пошкоджений прибор опалення, чавунну батарею, у результаті чого сталося залиття водою приміщень нижче розташованих квартир.

Вказувала, що її квартира постраждала найбільше, була повністю залита технічною гарячою водою, м`які меблі, ковролін, книги й інші речі, увібрали значну кількість гарячої технічної води з домішками препаратів, які використовувались для дезінфекції квартири АДРЕСА_2 після смерті його власника - ОСОБА_8 .

Вважала, що ЖБК «Чайка», який обслуговує другий під`їзд будинку, де знаходиться її квартири, також має здійснювати контроль за системою теплопостачання квартир, проте обслуговуюча організація належним чином не виконала свої обов`язки та повністю спустила теплоносій з системи опалення будинку, про день та час пуску теплоносія по стоякам квартир не повідомили, не пересвідчилися в наявності для цього умов, та, володіючи інформацією про відкриті балконні двері та вікна у квартирі відповідача, без попередження здійснили пуск теплоносія, причому зробили це глибоко вночі у святкові дні.

Вважала, що залиття її квартири сталось, у тому числі, унаслідок неналежного виконання своїх обов`язків та з вини ЖБК «Чайка».

Обґрунтовуючи розмір майнової шкоди, зазначила, що відновлювальний ремонт квартири після її залиття згідно із зведеними кошторисними розрахунками від 07 квітня 2016 року, складеними товариством з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» (далі - ТОВ «Судова незалежна експертиза України») становив 144 698 грн, вартість встановлення аналогічних кухонних меблів становила 85 тис. грн, ремонт меблів та їх заміна в житлових кімнатах, заміна двох вікон, балконних дверей та міжкімнатних дверей, вхідної групи складало АДРЕСА_19 тис. грн, вартість послуг професійної техніки, яка витягувала вологу з поверхонь двох крісел, дивану та ковроліну протягом 11 днів складала 3 500 грн.

Також позивач посилалася на те, що була змушена проживати в готелях, хостелах, гуртожитках і її витрати на проживання та харчування за цей період становили 6 800 грн, а майбутні витрати на проживання на наступні півроку складатимуть 3 тис. грн. на місяць, приблизно 18 тис. грн за півроку, оренда приміщення з опаленням для просушування книг, меблів протягом періоду проведення капітального ремонту квартири становитиме приблизно до 3 тис. грн на місяць, 18 тис. грн за півроку, вантажно-розвантажні роботи з третього поверху та повернення їх в зворотному напрямку становитиме 8 050 грн.

Також їй завдано збитки унаслідок залиття у зв?язку із втратою товарного виду книг у її бібліотеці у розмірі 45 тис. грн та частини картин у розмірі 120 тис. грн.

Посилалась на те, що неправомірними діями відповідачів їй було завдано також моральної шкоди.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь 468 тис. грн на відшкодування майнової шкоди, завданої унаслідок залиття квартири, 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, а також понесені нею судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року у складі судді Юзькової О. Л., з урахуванням ухвал суду про виправлення описки від 08 червня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з одного боку позивач покладає відповідальність за настання аварії на ОСОБА_3 , як спадкоємця власника квартира, який не забезпечив перебування сантехнічного обладнання в квартирі спадкодавця в належному стані, з іншого боку позивач покладає солідарний обов?язок про відшкодуванню шкоди на ЖБК «Чайка», як орган, що здійснює контроль за майном та відповідає за обладнання будинку. Проте суд не наділений повноваженнями самостійно визначити ступінь вини кожного з відповідачів у залитті квартири позивача та самостійно прийняти рішення, хто з відповідачів несе відповідальність за завдання шкоди за умови обрання позивачем такого способу захисту своїх прав, як солідарне стягнення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 166 728 грн 97 коп. на відшкодування майнової шкоди, 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позовних відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 , як спадкоємець власника квартири АДРЕСА_2 , який прийняв спадщину у визначений законом строк і є єдиним спадкоємцем, зареєстрований у зазначеній квартирі, а тому зобов`язаний забезпечувати належний догляд за станом квартири, у тому числі не створювати умови для аварійних ситуацій. Проте вказані обов`язки ОСОБА_3 не виконав, залишив відкритими у квартирі вінка та балконні двері, не дивлячись на зимовий період, що призвело до розморожування батарей та їх пошкодження, у результаті чого відбулося залиття квартири позивача. Розмір завданої унаслідок залиття майнової шкоди визначено судом на підставі висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 11 квітня 2016 року, складеного ТОВ «Судова незалежна експертиза України», за вирахуванням ПДВ, оскільки позивач не є платником вказаного податку, який ОСОБА_3 не спростовано. Крім того, унаслідок залиття квартири позивач змушена була орендувати житло, у зв?язку з чим такі витрати також підлягають стягненню з ОСОБА_3

ЖБК «Чайка» надано суду документи, які підтверджують вчинення дій кооперативом по підготовці внутрішньо будинкових систем до опалювального періоду, що підтверджується актом готовності до опалювального періоду, який було складено працівниками публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») 25 вересня 2015 року, та про початок опалювального періоду у будинку з 16 жовтня 2015 року, тому підстав для покладення на ЖБК «Чайка» відповідальності за залиття квартири позивача немає.

Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу № 761/14579/16 з Шевченківського районного суду м. Києва.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що акт від 08 січня 2016 року про залиття квартири позивача не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, оскільки у ньому не зазначено конкретних місць пошкодження у квартирі позивача та їх об`єму. Вважав, що ЖБК «Чайка» не забезпечив належного контролю за системами теплопостачання у його квартирі. Зазначав, що він у квартирі не проживав, що підтверджено відповідними актами, не отримав свідоцтва про право на спадщину, а тому підстав для покладення на нього відповідальності за завдану унаслідок залиття позивачу шкоду немає.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подала заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначила, що оскаржуване рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим. Вважала висновки апеляційного суду про наявність підстав для покладення на ОСОБА_3 відповідальності за завдану їй унаслідок залиття шкоду такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 травня 2003 року.

ОСОБА_3 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_5 з 21 грудня 2013 року як син власника - ОСОБА_8 , який помер після ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.108, т.1).

Відповідно до повідомлення завідувача Другої київської державної нотаріальної контори від 06 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори 06 січня 2016 року із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_8 і є єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 129, т. 2).

Згідно з актом, складеним 08 січня 2016 року головою правління, членами правління та членами ЖБК «Чайка», вночі 07 січня 2016 року сталося залиття квартир № АДРЕСА_14, АДРЕСА_15, АДРЕСА_16, АДРЕСА_17, АДРЕСА_18, АДРЕСА_19 та АДРЕСА_12 . Причиною залиття зазначено розморожування батарей у квартирі АДРЕСА_2 унаслідок відкритих балконних дверей і протягу з кухонного вікна. При огляді квартири 07 січня 2016 року о 08 год. ранку було виявлено відкриті балконні двері та вікно на кухні, пошкодження батареї опалення під вікном у двох місцях та під вікном біля балконних дверей (зафіксована наявність дірок) (а.с. 90-91, 93, т. 1)

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 11 квітня 2016 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України», вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в квартирі АДРЕСА_1 для усунення пошкоджень, що утворилися унаслідок залиття, становить 144 698 грн, а за вирахуванням ПДВ, складала 120 582 грн.

Згідно з актом ЖБК «Чайка» від 08 січня 2016 року залиття квартири ОСОБА_1 відбулося з квартири АДРЕСА_2 у зв`язку із розморожуванням батарей унаслідок відкритих балконних дверей і кухонного вікна. Акт підписаний головою правління ЖБК «Чайка», членами правління та членами кооперативу (а.с. 93, т.1).

Вказані в акті обставини також підтверджені фотокартками батарей, на яких зафіксовані їх пошкодження (наявність дірок) (а.с. 89-91, т. 1).

ЖБК «Чайка» надано суду першої інстанції документи, які підтверджують вчинення дій кооперативом по підготовці внутрішньо будинкових систем до опалювального періоду, що підтверджується актом готовності до опалювального періоду, який було складено працівниками ПАТ «Київенерго» 25 вересня 2015 року, та про початок опалювального періоду у будинку з 16 жовтня 2015 року (а.с. 87-88, 95, т. 1).

Листом Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у м. Києві від 05 квітня 2016 року підтверджено, що за результатами дослідження зішкрібу штукатурки та змивів у квартирі ОСОБА_1 , встановлена наявність пліснявих грибів в оселі позивача, що може спричинити розвиток алергічних та інших захворювань серед мешканців (а.с. 5, т. 2).

Також були проведені лабораторні дослідження метеорологічних факторів, згідно яких значення мікроклімату по відносній вологості повітря у квартирі АДРЕСА_1 не відповідали допустимим нормам згідно з Державними будівельними нормами В.2.5-67-2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування». З метою уникнення негативного впливу на стан здоров`я, позивачу було рекомендовано вирішити питання проведення ремонту квартири та усунення недоліків залиття (а. с. 7, т. 2).

У зв`язку із неможливістю проживання у квартирі, 19 січня 2016 року ОСОБА_1 уклала договір оренди квартири АДРЕСА_13 та сплатила 42 тис. грн орендної плати, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 230-236, т. 1).

ОСОБА_1 оплатила послуги Оболонського міжрайонного відділу (філії) лабораторних досліджень Державної установи «Київській міський лабораторний центр Державної санітарно-епідеміологічної служби України» у розмірі 255 грн 97 коп. для підтвердження своїх посилань на неможливість проживання у квартирі після її залиття (а.с. 244, т. 2).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно частин першої, третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною першою статті 10 ЖК УРСР встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.

Згідно з частиною першою статті 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

У статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини п?ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Встановивши, що ОСОБА_3 як спадкоємець власника квартири АДРЕСА_2 , який прийняв спадщину у визначений законом строк і є єдиним спадкоємцем, зареєстрований у зазначеній квартирі, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що він був зобов`язаний забезпечувати належний догляд за станом квартири, у тому числі не створювати умови для аварійних ситуацій, проте вказані обов`язки ОСОБА_3 належним чином не виконав, залишив відкритими у квартирі вінка та балконні двері, не дивлячись на зимовий період, що призвело до розморожування батарей та їх пошкодження, у результаті чого відбулося залиття квартири позивача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Частиною першою статті 8 вказаного Закону України визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

У пункті 15 розділу III Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР 30 квітня 1985 року № 186, зі змінами, зазначено, що житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності.

Отже, вказаними нормами права не передбачений обов`язок ЖБК «Чайка» здійснювати догляд та ремонт за системами опалення, які розташовані у квартирах мешканців.

Крім того, ЖБК «Чайка» надано суду документи, які підтверджують вчинення дій кооперативом по підготовці внутрішньо будинкових систем до опалювального періоду, що підтверджується актом готовності до опалювального періоду, який був складений працівниками ПАТ «Київенерго» 25 вересня 2015 року, та про початок опалювального періоду у будинку з 16 жовтня 2015 року (а.с. 87-88, 95 т.1)

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що підстав для притягнення ЖБК «Чайка» до відповідальності за залиття квартири позивача немає.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_3 , як спадкоємець власника квартири АДРЕСА_2 , який прийняв спадщину у визначений законом строк і є єдиним спадкоємцем, зареєстрований у зазначеній квартирі, а тому зобов`язаний забезпечувати належний догляд за станом квартири, у тому числі не створювати умови для аварійних ситуацій. Проте вказані обов`язки ОСОБА_3 належним чином не виконав, залишив відкритими у квартирі вінка та балконні двері, не дивлячись на зимовий період, що призвело до розморожування батарей та їх пошкодження, у результаті чого відбулося залиття квартири позивача. Розмір завданої унаслідок залиття майнової шкоди визначено судом на підставі висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 11 квітня 2016 року, складеного ТОВ «Судова незалежна експертиза України», за вирахуванням ПДВ, а саме - у сумі 120 582 грн, який ОСОБА_3 не спростовано. Крім того, унаслідок залиття квартири позивач змушена була орендувати житло, у зв?язку з чим такі витрати у розмірі 42 тис. грн також підлягають стягненню з ОСОБА_3 . Також позивач оплатила ТОВ «Судова незалежна експертиза України» за проведення експертного дослідження суму у розмірі 3 891 грн, а також послуги Оболонського міжрайонного відділу (філії) лабораторних досліджень Державної установи «Київській міський лабораторний центр Державної санітарно-епідеміологічної служби України» у розмірі 255 грн 97 коп. для підтвердження своїх посилань на неможливість проживання у квартирі після її залиття, які також підлягають стягненню з ОСОБА_3

ЖБК «Чайка» надано суду документи, які підтверджують вчинення дій кооперативом по підготовці внутрішньо будинкових систем до опалювального періоду, що підтверджується актом готовності до опалювального періоду, який було складено працівниками ПАТ «Київенерго» 25 вересня 2015 року, та про початок опалювального періоду у будинку з 16 жовтня 2015 року, тому підстав для покладення на ЖБК «Чайка» відповідальності за залиття квартири позивача немає.

Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд правильно виходив із засад розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та наслідків, що настали для позивача.

Доводи касаційної скарги про те, що він у квартирі не проживав, не отримав свідоцтва про право на спадщину, не звільняють ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по належному догляду за спадковим майном.

Посилання касаційної скарги на те, що акт від 08 січня 2016 року про залиття квартири позивача не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, безпідставні оскільки в акті зазначено причини залиття квартири позивача і його наслідки.

Доводи касаційної скарги про те, що ЖБК «Чайка» не забезпечив належного контролю за системами теплопостачання у квартирі ОСОБА_3 , необґрунтовані, оскільки такий обов`язок на житлово-будівельний кооператив законом чи договором не передбачено, а споживач зобов`язаний забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплопостачання.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого рішення апеляційного суду не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара