КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Муранова-Лесів І.В.
Єдиний унікальний номер справи № 359/8721/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 11 лютого 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (далі - позичальник) було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 6800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач вказував, що, відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_2 при укладанні договору про надання банківських послуг дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Він зазначає, що ОСОБА_2 підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківським послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач також стверджує, що відповідно до п.2.1.1.12.2 Договору, у разі непогашення боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. Також п.1.1.3.2.4 Договору для банку передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору, за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п. 1.1.3.1.9Договору, та отримання позичальником виписки про стан здійснення операції по карткових рахунках(п.1.1.2.1.5 Договору). Позивач виконав свої зобов`язання, надав ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому у договорі.

Позичальник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Станом на дату смерті ОСОБА_2 , заборгованість позичальника, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, становить 5981,98 грн., з яких: 3260,96 грн. - тіло кредиту, 2571,02 грн. - проценти за користування кредитом, 150,00 - пеня. Зазначають, що згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, є відповідач у справі ОСОБА_1 .

Позивач зазначав, на виконання вимог ч.2 ст.1281 ЦК України, 11 грудня 2016 року до Бориспільської районної державної нотаріальної контори банк направив претензію кредитора, на що була отримана відповідь, у якій зазначалося, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріуса не зверталися.

Проте, позивач вважає, що спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відповідач ОСОБА_1 не відмовився від спадщини у шестимісячний термін від дня відкриття спадщини, а тому є таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. При цьому, 21 березня 2018 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, яка залишилася без виконання.

На підставі викладеного АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути із відповідача вказану заборгованість на свою користь.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5981,98 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що 11 лютого 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписаною позичальником Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11 лютого 2014року (а.с. 8).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

За правилом ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11 лютого 2014 року, між банком та позичальником було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи - позивача.

Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви, позичальник ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https: privatbank.ua/terms/, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 1.1.2.1.9 Умов та правил, власник зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

У відповідності до п. 1.1.7.11 Умов та правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Як стверджує позивач, позичальник зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 6,7) видно, що станом на 02 червня 2016 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, у позичальника ОСОБА_2 існує заборгованість у сумі 5981,98 грн., з яких: 3260,96 грн. -тіло кредиту, 2571,02 грн. - проценти за користування кредитом, 150,00-пеня. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, сторони суду не надали.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Разом з цим встановлено, що позичальник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 06.06.2016 року виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.46).

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач стверджував, що спадкоємцем позичальника ОСОБА_2 у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1 . На підтвердження даної обставини позивач надав суду копію паспорта позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.43-45).

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Встановлено, що АТ КБ « Приватбанк» 11 грудня 2016 року було направив до Бориспільської районної державної контори претензію кредитора (а.с.47-51).

Після чого Бориспільська районна державна нотаріальна контори листом № 2004/02-14 від 15 грудня 2016 року повідомила ПАТ КБ Приватбанк», що особи із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертались, відповідно спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилася (до 14 грудня 2016 року) та свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Як стверджував у позовній заяві та апеляційній скарзі представник позивача, відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника ОСОБА_2 , оскільки спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, і відповідач не відмовився від прийняття спадщини у передбачений шестимісячний строк від дня відкриття спадщини.

При цьому, позивач не надав суду доказів, які б свідчили, що саме відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , прийняв після неї спадщину, а також доказів щодо переліку та вартості спадкового майна.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що сам по собі факт реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлої спадщину. Не доводить це і відсутності інших осіб, які могли прийняти спадщину.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не довів належними і допустимими доказами, що відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої ОСОБА_2 .

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Твердження апелянта щодо того, що матеріали справи не містять доказів того, що позичальник не проживав разом з відповідачем, оцінюються колегією суддів критично, оскільки є необґрунтованими. Посилання банку на те, що відповідач не довів того, що він не проживав постійно зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини також є неспроможними, оскільки обов`язок доведення свої позовних вимог покладений саме на позивача.

Інші доводи апеляційної скарги повторюють доводи позовної заяви, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: С.М. Верланов

С.І. Савченко