Дата документу 14.11.2019 Справа № 320/2618/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/2618/19
Провадження №22-ц/807/3480/19
Головуючий в 1-й інстанції Горбачова Ю.В.
УХВАЛА

14 листопада 2019 р. місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Кухаря С.В. розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Кресюн В.А. на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Світанок», ОСОБА_3 про стягнення коштів, неустойки та упущеної вигоди у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, в частині оскарження відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Кресюн В.А. про витребування доказів у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції у зазначеній частині, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Кресюн В.А., 17.10.2019 року засобами поштового зв`язку подали апеляційну скаргу.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.

Згідно ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, вичерпний перелік яких зазначено у даній статті відповідно до буквального змісту кожного з пунктів.

Ухвала про відмову у витребуванні доказів в переліку визначеному ст. 353 ЦПК України відсутня.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Цей припис у світлі висновків Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 750/14127/17 зазначала, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення стосовно суті спору й окремо від такого рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та має бути досягнута пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями(див., mutatis mutandis, рішення у справі "Мельник проти України" ("Melnyk v. Ukraine") від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Посилання в оскаржуваній ухвалі суду на ст. 116 ЦПК України, не дає підстав вважати, що суд відмовив у задоволенні клопотання про забезпечення доказів, оскільки по-перше заявник не просив суд про забезпечення доказів, та не посилався у своїй заяві на ст.ст. 116-119 ЦПК України, а по-друге, хоча витребування доказів є одним із способів забезпечення доказів, зазначені ухвали є різними. Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Водночас витребування доказів, відповідно до статті 84 ЦПК України, застосовується у разі неможливості самостійного подання доказів учасником справи, що і було підставою для подання заяви про витребування доказів у цій справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Кресюн В.А. на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року підлягає поверненню.

Разом з тим, особа, яка подала апеляційну скаргу не позбавляється права доступу до суду, оскільки має можливість оскаржити ухвалене у справі судове рішення щодо суті спору, виклавши в апеляційній скарзі свої заперечення на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року в частині вирішення питання про витребування доказів.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Кресюн В.А. на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Світанок», ОСОБА_3 про стягнення коштів, неустойки та упущеної вигоди у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, в частині оскарження відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: С.В. Кухар