Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/893/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Миколаївський районний суд Одеської області

В складі головуючого судді Парія І.О.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у судовому засіданні в смт. Миколаївка цивільну справу у підготовчому загальному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Ісаївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , з жовтня 2002 року і по теперішній час постійно проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та відкрито володіє і користується ним.

Вказаний житловий будинок належить позивачу, що підтверджується погосподарською книгою № 14 особового рахунку № НОМЕР_2 Ісаївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області.

З 28 грудня 2002 року позивач є абонентом Миколаївського РЕМУ, що підтверджується довідкою від 12.08.2019 року.

Таким чином, понад десять років, позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою як власним, доглядає та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки постійно та безперервно проживає в будинку, сплачує належні платежі, і вважає, що являється його власником.

У зв`язку з чим позивач вважає, що набув права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність.

Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цей факт підтверджується матеріалами справи, копією паспорта ОСОБА_1 ( а.с. 5 - 6 ), копією виписки ( а.с. 7 ), довідками ( а.с. 8 - 9 ), копіями особових рахунків ( а.с. 10 - 13 ), копією Зведеного акту ( а.с. 14 ), копією технічної документації ( а.с. 15 - 17 ).

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

У відповідності до роз`яснень постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»:

п. 9. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння ), а також на безхазяйну річ.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 19; 77; 200; 258; 263; 268; 273; 354 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ісаївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а стороною, що не була присутня в судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Парій І.О.