Справа № 466/7758/18 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/1811/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 11 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінбуд», з участю третьої особи приватного підприємства «Ріелпогранбуд» про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

26.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінбуд" про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, 25.11.2015р. між ним та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінбуд» (управитель) було укладено договір № 91- 115/ОС-1 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» для фінансування будівництва однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ) АДРЕСА_2 . В цей же день - 25.11.2015р. він повністю оплатив вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , а управитель (компанія «Фінбуд») зобов`язалась до 31.03.2017 р. передати йому квартиру у власність, оформивши всі майнові права за ним на зазначену квартиру. Однак, у визначений в договорі термін будинок зданий в експлуатацію не був, та лише 29.11.2017 р. йому було надано акт приймання-передачі квартири АДРЕСА_4 з недоробками і без здачі будинку в експлуатацію. І тільки 15.01.2018 р. йому було надано довідку № 53-112 про право набуття квартири у власність по акту приймання-передачі від забудовника. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру йому відповідачем було надано тільки після 22.01.2018 р., коли він вимушено (під погрозами повернути йому кошти в сумі 176490,0 грн., а його квартиру АДРЕСА_4 перепродати) доплатив відповідачу 14 490,0 грн. за нібито збільшену площу квартири АДРЕСА_4 на 0,9 м2, оскільки згідно замірів відповідача, площа квартири збільшилася до 41,4 м2, а згідно договору і в проекту площа квартири повинна була становити 40,5 м2. 30.01.2018 р. він звернувся до директора ОКП ЛOP «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» з проханням призначити комісійну перевірку проведення замірів площі квартири АДРЕСА_4 по факту, так як техпаспорт на квартиру від 17.10.2017 р. було сфальсифіковано. Та 15.02.2018р. йому було надано уточнений розрахунок площі квартири, а 07.03.2018р. ОКП ЛOP «БТІ та ЕО» на його замовлення було виготовлено інший техпаспорт, згідно якого площа квартири становить 41,0 м2, (а не 41,4 м2). Згідно договору фінансування площа квартири повинна була становити - 40,5 м2, за які він провів повну оплату. Відповідно до п. 21 договору № 91-115/ОС-1 від 25.11.2015р. у разі, коли фактична площа об`єкта є більшою на 0,5 м2 від зазначеної в договорі, то довіритель доплачує управителю різницю вартості квартири, а якщо більша на 0,5 м2 і менше, то ціна залишається незмінною. Хоча фактично площа квартири складає 40,0 м2, він не став далі оскаржувати ці дії відповідача. Незважаючи на те, що ОКП ЛOP «БТІ та ЕО» 15.02.2018р. видало йому новий технічний паспорт на квартиру, згідно якого площа квартири становить 41,0 м2 , відповідач листом № 2/20-02 від 20.02.2018р. на його запит від 16.02.2018р. відмовив йому у поверненні 14 490 грн. сплачених надміру коштів, оскільки управління майном - кварторою № 112 припинено. Отже, загальна сума, сплачених ним відповідачу коштів за договором, склала 190 980 грн. (176490+ 14490). Свої зобов`язання за договором він виконав на 100 % ще 25.11.2015 р., а відповідач виконав свої зобов`язання лише 22.01.2018р. з простроченням на 236 днів (з 01.04.2017р. по 22.01.2018р.) Отже, пеня (штраф) за несвоєчасне виконання договору складає: 190 980,0 грн. х 3% = 5729,4 грн. х 236 днів = 1 352 1138,4 грн. Вважає, що спірні правовідносини регулюються главою 70 ЦК України, Законом України № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», Законом України «Про захист прав споживачів». Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, то за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). У разі, коли вартість робіт (послуг) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Подібне тлумачення випливає із Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1996р. № 5 «Про практику розгляду цивільних прав за позовами про захист прав споживачів». Діями відповідача йому також завдано значну моральну шкоду, яку він оцінює у 500 000 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінбуд» про стягнення коштів в розмірі 1 352 138,40 гривень та відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000,00 гривень відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що поза увагою суду залишилося те, що відповідно до п. 21 договору про будівництво однокімнатної квартири АДРЕСА_4 № 91-115 АДРЕСА_5 ОС-1 від 25.11.2015 року, укладеним між ним та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінбуд», у разі, коли фактична площа об`єкта (квартири) є більшою за проектну площу більш як на 0,5 м2, то він (довіритель) збов`язувався доплатити управителю (ТзОВ «Фінбуд») за фактично збільшену площу квартири, а п. 22 даного договору передбачено, що у разі, коли фактична площа об`єкта (квартири) є (стала) меншою за проекту площу більше як на 0,5 м2, то вже управитель (ТзОВ «Фінбуд) повертає довірителю частину коштів, що ним сплачені. Зазначає, що площа квартири АДРЕСА_4 становить 41,0 м2, що встановлено за його заявою експертами БТІ та НОМЕР_1 . Враховуючи те, що площа квартири становить 41,0 м2, вважає, що ні він, ні управитель не повинні доплачувати за зміну площі такої, оскільки площа квартири не змінилася (є сталою). Зазначає, що зобов`язання покладені на нього договором № 91-115/ОС-1 від 25.11.2015 року, виконані ним належним чином, а переплата в розмірі 14490,00 грн., здійснена ним на вимогу відповідача, свідчить про недобросовісне виконання ТзОВ «Фінбуд» покладених на товариство цим договором зобов`язань.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою його позов задоволити в повному обсязі.

Представник ТзОВ Фінансова компанія "Фінбуд" Шубка К.П. проти скарги заперечила,просила у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи приватного підприємства "Рієлпогранбуд" в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 1029 ЦК України, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителю) на певний термін майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату управляти від свого імені цим майном в інтересах установника управління або зазначеної ним особи (вигодонабувача).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" управитель фонду на праві довірчої власності здійснює управління фондом та для досягнення мети управління майном, визначеної установниками цього фонду, перераховує частину отриманих коштів у напрямах, зазначених у Правилах фінансування будівництва.

Статтею 2 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном» передбачено, що кошти, передані управителю ФФБ в управління, використовуються ним на умовах, визначених Правилами та договорами про участь у ФФБ.

Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" кошти учасників фондів, отримані Управителем в управління, відокремлюються від іншого майна управителя, а також від коштів інших фондів.

Розділом 18 Правил фонду фінансування будівництва, визначено відповідальність управителя і забудовника за невиконання прийнятих на себе зобов`язань. У разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у випадку неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених ч.1 статті 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», довіритель вправі вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому інвестованих коштів.

Встановлено, що 25.11.2015 між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінбуд» та ОСОБА_1 було укладено договір № 91-115/ОС-І про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», створеного для фінансування будівництва багатоквартирних житлових будинків № 1 та № 2 по генеральному плану з вбудованими житловими приміщеннями по вул. АДРЕСА_6 (Договір).

Відповідно до п. 1 договору, Правила фонду фінансування будівництва є невід"ємною частиною укладеного між сторонами договору про участь у фонді фінансування будівництва.

Пунктом 1 договору позивач підтвердив свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду «А».

Згідно п. 5 договору, об`єктом будівництва є багатоквартирні житлові будинки № 1 та № 2 по генеральному плану з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. О АДРЕСА_7 Степанівни, 8 ( АДРЕСА_8 )у м. Львові.

Відповідно до договору про участь у фонді фінансування будівництва за позивачем було закріплено квартиру АДРЕСА_9 40,5 АДРЕСА_10 . м.

Можливість збільшення площі в процесі будівництва, та наслідки такої зміни передбачені п. 21 договору.

Позивач повністю сплатив 100% вартості квартири АДРЕСА_1 ) загальною площею 40,5 кв.м., що стало підставою для видачі позивачу свідоцтва серії № 1/91-115/ОС- І/ФФБ про участь у фонді фінансування будівництва типу «А», відповідно до якого позивач передав в управління відповідачу кошти в сумі вартості фінансування будівництва, що становить 162 000,00 грн., а відповідач закріпив за позивачем 40,50 кв.м в об`єкті будівництва.

Згідно п. 5 договору заплановано дату введення забудовником об"єкта будівництва в експлуатацію - 31 березня 2017 року.

Відповідно до пп. 7 п. 14 договору про участь, управитель несе відповідальність за виконання своїх зобов`язань перед довірителем відповідно до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та цього договору.

Листом від 03.01.2018 вих. № 1/03-01 відповідач повідомив позивача про введення об`єкта будівництва в експлуатацію, збільшення площі об`єкта інвестування відповідно до проведених обмірів до 41,40 кв.м, та необхідність доплати позивачем 14 490,00 грн., що становить різницю вартості площі квартири.

15.01.2018 позивач перерахував відповідачу 14 490,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_8 введено в експлуатацію в січні 2018 року. Зазначене підтверджується актом прийому - передачі квартири АДРЕСА_11 від 29.11.2017 року, довідкою № 53-112 про право довірителя на набуття у власність об"єкта інвестування, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2018 року. Тобто, такий введено в експлуатацію з порушенням п. 5 Договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що договір, який укладено між сторонами є договором управління майном, а не договором підряду, послуги управителя полягають у здійсненні управління коштами, а не здійсненням будівництва об"єкта; передані позивачем на рахунок фонду фінансування будівництва у довірче управління кошти в сумі 176 490,00 грн. - є річчю, над якою здійснювалося управління. Відповідно до Правил фінансування будівництва управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником виконання умов та зобов`язань за укладеним договором будівництва шляхом проведення нагляду за будівництвом з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва, у т.ч. збільшення строків будівництва більш, ніж на 90 днів (п. 5.7 Правил). Упродовж усього процесу будівництва управителем здійснювався контроль за забезпеченням цільового використання забудовником отриманих від управителя коштів, недопущення ризикових ситуацій у процесі будівництва. Відтермінування здачі об`єкта в експлуатацію було зумовлено об`єктивними причинами - необхідністю сплати пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова, приведення фасаду будинку, після зміни технічних характеристик об`єкта, не передбачених погодженими проектними рішеннями, що призвели до зміни зовнішнього фасаду будинку внаслідок самовільного скління позивачем ОСОБА_1 лоджії квартири на 4 поверсі секції будинку, що потребувало як фінансових витрат так витрат в часі. Враховуючи ступінь готовності будівництва об`єкта у період березня - червня 2017 року, позивач належним чином повідомлявся управителем про відтермінування здачі будинку в експлуатацію, з чим він погодився, оскільки питання про розірвання договору та повернення сплачених за договором коштів, що передбачено Розділом 18 Правил фонду фінансування будівництва, не ставив. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач, свої обов"язки, щодо управління майном виконав. Сплата неустойки як вид відповідальності у даних правовідносинах не встановлена. Як випливає з умов договору, за послуги по договору про участь із ФФБ, укладеним із ОСОБА_1 , управитель отримав від позивача винагороду, визначену пунктом 24 договору в розмірі 81, 00 грн., що згідно п.25 договору свідчить про те, що він не відмовлявся від участі у ФФБ у зв`язку з порушенням забудовником строків спорудження об`єкта будівництва.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю.

Відповідно до п.28 договору, ст.20 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомості», Правил Фонду, якщо довіритель виконав усі зобов`язання перед управителем ФФБ, підписав із забудовником акт прийому-передачі закріпленого за ним об`єкта інвестування, умови договору про участь у ФФБ вважаються виконаними та управління майном припиняється.

Таким чином, свої зобов`язання за договором відповідач виконав належно, в повному обсязі, а саме: прийняв від довірителя кошти, спрямував їх на будівництво об`єкта, закріпив за довірителем об`єкт інвестування, видав свідоцтво про участь довірителя у фонді та після введенння об`єкта будівництва в експлуатацію, надав довірителю витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пред`являючи вимоги до управителя про стягнення з нього неустойки в розмірі 3% від загальної вартості квартири, що становить 1352138,4 грн. за договором від 25.11.2015 № 91-115/ОС-І про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» за порушення строків здачі об`єкта в експлуатацію, позивач не врахував, що згідно умов цього договору послуги управителя полягають саме у здійсненні управління коштами (п.3 договору), а не здійснення будівництва об`єкта, що є предметом договору підряду.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача сплачених ним коштів за збільшення площі переданої йому у власність квартири в сумі 14 490,00 грн., оскільки такі кошти сплачено ним добровільно на пропозицію відповідача.

Щодо порушення прав позивача у зв`язку з порушенням строків здачі будинку в експлуатацію, то як встановлено матеріалами справи, задовго до здачі об`єкта в експлуатацію відповідач передав позивачу ключі від квартири, такий проводив ремонтні роботи в квартирі, після завершення ремонтних робіт на замовлення позивача ОКП ЛOP «БТІ та ЕО» 15.02.2018р. йому було видано новий технічний паспорт на квартиру, не вимагав дострокового розірвання договору та виплати йому інвестованих коштів, звернувся з вимогою про стягнення коштів після виконання договору управління майном, а відтак, порушення відповідачем строків здачі об`єкта в експлуатацію вплинуло лише на час реєстрації права власності на об`єкт інвестування за позивачем.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14.11.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.