Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1075/19
Провадження № 2/376/741/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участю секретаря - Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 26 липня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 70 .

30.07. 2009 року від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , видане 20.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області.

10.09.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області, справа № 2-738/2010. Після розірвання шлюбу відповідачка залишила собі прізвище « ОСОБА_4 », однак з постанови державного виконавця від 07.12.2018 року по виконавчому 57874240, яка надійшла на адресу позивача стало відомо, що відповідачка змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » .

31.05.2011 року під час розгляду справи № 2-294/2011 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів ОСОБА_1 погодився на сплату, щомісячно, аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки свого заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не дивлячись на те, що на момент розгляду справи він не працював.

Встановлений судом в 2011 році розмір аліментів давав можливість ОСОБА_1 сплачувати аліменти у визначеному розмірі, однак розмір прожиткового мінімуму та мінімальна заробітна плата не являються сталою величиною і постійно змінюються, що ускладнює сплату аліментів.

Виконавчий лист №2-294/2011 про стягнення з позивача аліментів, виданий 31.05.2011 року знаходиться на виконанні у Сквирському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів № 2392, виданої державним виконавцем 04.03.2019 року по ВП № 57874240, за позивачем числиться заборгованість у сумі 17 858, 34 грн., яка утворилася в період примусового стягнення з нього аліментів, і яку він у зв`язку із своїм тяжким матеріальним становищем, погасити не може.

05.12.2011 року у позивача від спільного проживання в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_7 народився ОСОБА_8 ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_10 , 05.12.2011 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського управління юстиції у Київській області.

За таких умов сімейний стан позивача змінився, оскільки збільшилася кількість утриманців, в зв`язку з чим збільшилися матеріальні витрати, адже позивач сплачував не тільки аліменти встановлені судом, але й утримував малолітнього сина, непрацюючу дружину, яка його доглядала.

22 червня 2015 року ОСОБА_1 уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 82 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син ОСОБА_11 , що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_12 , 15.06.2016 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області 24.06.2016 року, який відповідно до свідчення серії НОМЕР_3 являється інвалідом з дитинства.

Тому, сімейний стан позивача знову змінився, з народженням сина ОСОБА_13 умови його матеріального становища знову погіршилися так як у нього збільшилися витрати на його утримання та лікування, адже дитина інвалід потребує постійної матеріальної підтримки та лікування.

З 01.02.2019 року і по даний час позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Сквирської РДА, як отримувач державної соціальної допомоги на дитину інваліда .

За таких умов у позивача змінився не тільки сімейний стан, а й матеріальний, адже у нього на утриманні, перебувають: дружина, яка доглядає за дитиною інвалідом і в зв`язку з цим не працює, дитина інвалід ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого з березня 2019 року направлено в дитячий навчальний заклад №4 , а це ще додаткові витрати, і ще один неповнолітній син ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також позивач вказує, що не має у власності нерухоме майно, і таке майно з якого отримують доходи та не має постійного заробітку.

Розмір аліментів, який на даний час позивачу встановлено судовим рішенням і стягується з нього приводить його сім`ю, та його двох неповнолітніх синів в скрутне матеріальне становище. Позивач вважає, що розмір аліментів який стягується з нього значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому на нього зараз покладено практично повне утримання дитини із перевищенням розміру прожиткового мінімуму за наявності на даний час у нього іншої сім`ї , двох неповнолітніх дітей, один з яких являється інвалідом дитинства, непрацюючої дружини, боргу по аліментам в сумі 17 858 гривень 34 копійки, який він не має змоги погасити вже тривалий час, у власності відсутнє нерухоме майно, і таке майно, з якого отримують доходи, позивач перебивається нестабільними заробітками, проживає з сім`єю на квартирі у родичів дружини .

Зважаючи на вищевикладене вважає, що рішення суду від 31.05.2011 року по справі № 2- 294/11 підлягає зміні в частині зменшення розміру частки, що підлягає стягненню як аліменти з ј частки заробітку, доходу до 1/8 частини, що складатиме у грошовому виразі 1 103 гривні 38 коп. з розрахунку: 8827 грн.( середня з/п по Сквирському району) х 1/8 (частка від доходу) = 1 103 грн.38 коп.

Тому на підставі вищевикладеного позивач звертається до суду та просить суд:

Зменшити розмір частки, що підлягає стягненню, щомісячно, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 як аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття з 1/4 частини від його заробітку (доходу) до 1/8 частини всіх видів заробітної плати (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.53).

Відповідачка ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.52).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

За вимогами ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до вимог ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 23 вказаної Постанови, а також положеннями ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що 26 липня 2003 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 70 .

30.07.2009 року від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , видане 20.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області (а.с.10).

10.09.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області, справа № 2-738/2010 (а.с.11-12).

31.05.2011 року рішенням Сквирського районного суду Київської області у справі № 2-294/2011 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки свого заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.13-16).

Встановлений судом в 2011 році розмір аліментів давав можливість ОСОБА_1 сплачувати аліменти у визначеному розмірі, однак розмір прожиткового мінімуму та мінімальна заробітна плата не являються сталою величиною і постійно змінюються, що ускладнює сплату аліментів.

Виконавчий лист №2-294/2011 про стягнення з позивача аліментів, виданий 31.05.2011 року знаходиться на виконанні у Сквирському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів № 2392, виданої державним виконавцем 04.03.2019 року по ВП № 57874240 (а.с.23-24), за позивачем числиться заборгованість у сумі 17 858, 34 грн., яка утворилася в період примусового стягнення з нього аліментів, і яку він у зв`язку із своїм тяжким матеріальним становищем, погасити не може.

05.12.2011 року від спільного проживання в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_7 у позивача ОСОБА_1 народився син ОСОБА_9 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження ОСОБА_10 Серія І НОМЕР_4 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 260 (а.с.18).

За таких умов сімейний стан позивача змінився, оскільки збільшилася кількість утриманців, в зв`язку з чим збільшилися матеріальні витрати, адже позивач сплачував не тільки аліменти встановлені судом, але й утримував малолітнього сина, непрацюючу дружину, яка його доглядала.

22 червня 2015 року ОСОБА_1 уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_7 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 82 (а.с.17).

15.06.2016 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_16 народився син ОСОБА_11 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження ОСОБА_12 , Виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 107 (а.с.19), який відповідно до копії Посвідчення Серії ААГ № 211 254 є інвалідом з дитинства (а.с.7).

За таких обставин, сімейний стан позивача знову змінився, з народженням сина ОСОБА_13 умови його матеріального становища знову погіршилися так як у нього збільшилися витрати на його утримання та лікування, адже дитина інвалід потребує постійної матеріальної підтримки та лікування.

З 01.02.2019 року і по даний час позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Сквирської РДА, як отримувач державної соціальної допомоги на дитину інваліда, що підтверджується Довідкою Управління соціального захисту населення№114 від 06.03.2019 року (а.с.25) .

Суд, вважає, що за таких умов у позивача змінився не тільки сімейний стан, а й матеріальний, адже у нього на утриманні, перебувають: дружина, яка доглядає за дитиною інвалідом і в зв`язку з цим не працює, дитина інвалід ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого з березня 2019 року направлено в дитячий навчальний заклад №4 , а це ще додаткові витрати, і ще один неповнолітній син ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також позивач вказує, що не має у власності нерухоме майно, і таке майно з якого отримують доходи та не має постійного заробітку.

Розмір аліментів, який на даний час позивачу встановлено судовим рішенням і стягується з нього приводить його сім`ю, та його двох неповнолітніх синів в скрутне матеріальне становище. Позивач вважає, що розмір аліментів який стягується з нього значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому на нього зараз покладено практично повне утримання дитини із перевищенням розміру прожиткового мінімуму за наявності на даний час у нього іншої сім`ї , двох неповнолітніх дітей, один з яких являється інвалідом дитинства, непрацюючої дружини, боргу по аліментам в сумі 17 858 гривень 34 копійки, який він не має змоги погасити вже тривалий час, у власності відсутнє нерухоме майно, і таке майно, з якого отримують доходи, позивач перебивається нестабільними заробітками, проживає з сім`єю на квартирі у родичів дружини.

Відповідно до положення ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а саме у ОСОБА_1 перебуває на утриманні троє неповнолітніх дітей, один з синів є інвалідом дитинства, та дружина, яка не працює у зв`язку з доглядом дитини-інваліда, а тому суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується Квитанцією від 02 травня 2019 року (а.с.1), він підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» , ст.ст. 181,182,192, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2,4, 12,76, 81, 141, 258,259, 263-265, 354 ЦПК України, п. 17,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Зменшити розмір частки, що підлягає стягненню, щомісячно, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 як аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття з 1/4 частини від його заробітку (доходу) до 1/8 частини всіх видів заробітної плати (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.

Відкликати з виконання виконавчий лист №2-294/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 аліментів, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 31.05.2011 року, який знаходиться на виконанні у Сквирському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко