КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Приходька К.П., Журби С.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міндокс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державна фіскальна служба України про видалення запису про працевлаштування та отримання заробітної плати.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, апеляційний суд, -

У С Т А Н О В И В :

у червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в якому просила зобов`язати третю особу - ДФС України, як розпорядника або адміністратора реєстрів, в яких містяться недостовірні відомості щодо позивача, відновити відомості про позивача шляхом видалення недостовірних даних та приведення інформації в реєстрах до становища, яке існувало до моменту порушення прав позивача, а саме видалити запис про працевлаштування і отримання у третьому кварталі 2018 року ОСОБА_1 заробітної плати в сумі 35 673 567,00 грн. від ТОВ «Міндокс»; видалити інші недостовірні дані про позивача, вимога про видалення яких прямо не заявлена в позові позивачем через необізнанісь, але яка грунтується, пов`язана чи випливає з недостовірних відомостей, що містяться в реєстрах третьої особи.

Ухвалою Святошинського районного суду від 24 червня 2019 року дана позовна заява залишена без руху, у зв`язку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам ст. ст. 175 та 177 ЦПК України.

08 липня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Святошинського районного суду від 10 липня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто особі яка її подала, у зв`язку з тим, що позивач вимоги ухвали суду від 24 червня 2019 року не виконала в повному обсязі.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що вона є незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, просила ухвалу Святошинського районного суду від 10 липня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанціі.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції невірно визначено підстави звернення до суду та висунуто низку формальних вимог по усуненню недоліків позовної заяви, не взято до уваги жодного з аргументів викладених у заяві про усунення недоліків, зокрема про те, що позивачу не може бути відома домашня адреса одного з відповідачів, а також про те що позивач не може вжити заходів досудового врегулювання з відповідачами, оскільки вони є невідомими для ОСОБА_1 та між сторонами не має спору про право.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивачем не виконано в повному обсязі вимоги ухвали Святошинського районного суду від 24 червня 2019 року, оскільки в поданій заяві про усунення недоліків, фактично вказано ті самі дані, що і у позові.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до п.7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до п.8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції ухвалою від 24 червня 2019 року залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху, у зв`язку з тим, що позивач не конкретизувала спосіб захисту її прав та інтересів, передбачений законом; не визначилась із колом відповідачів, до яких пред`являє вимоги, не обгрунтувала свої вимоги із зазначенням доказів; не зазначила адресу відповідача ОСОБА_3 ; не сплатила судовий збір; зміст її позовних вимог не містив вимоги до відповідачів; позивачем не зазначено доказів, що підтверджують обставини справи; не зазначено чи вживалися нею заходи досудового врегулювання спору.

Ухвала суду була отримана позивачем, що повністю підтверджується змістом апеляційної скарги.

Проте, позивач недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 24 червня 2019 року, усунула не в повному обсязі.

За ч.3 ст. 185 ЦҐПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, як позивач не усунула недоліки, не подала суду нову позовну заяву, оформлену у відповідності з вимогами закону, суд першої інстанції правомірно визнав її неподаною та повернув позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції висунув низку формальних вимог по усуненню недоліків позовної заяви, які виклав в ухвалі від 24 червня 2019 року не відповідає дійсності, оскільки зазначена ухвала є чіткою і зрозумілою та відповідає вимогам чинного законодавства.

В ухвалі суду першої інстанції від 24 червня 2019 року було конкретизовано, які саме недоліки необхідно усунути ОСОБА_1 .

Посилання на те що судом першої інстанції не було зупинено провадження у даній справі до вирішення по суті кримінальної справи та в порушення вимог чинного законодавства не застосовано п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є безпідставними, оскільки провадження у справі, що розглядається відкрито не було.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання щодо повернення позовної заяви не порушив норми процесуального права, а апеляційна скарга не містить доказів такого порушення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Крім того, апеляційний суд роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється, оскільки витрати зі сплату судового збору за подачу апеляційної скарги має понести особа яка її подала. Учасниками справи не заявлено до відшкодування інших судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Д.О. Таргоній

С.О. Журба

К.П.Приходько