УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

Єд. унік. № 243/10259/19

Провадження № 2/243/3013/2019

09 вересня 2019 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області І.М. Мінаєв, розглянувши позовну заяву Слов`янської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у виді орендної плати, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява Слов`янської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у виді орендної плати.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідачів безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за період з 08.06.2016 р. по 31.12.2018 р. у сумі 99472,71 грн., оскільки відповідачам було надано в оренду земельну ділянку площею 0,1396 га на підставі рішення Слов`янської міської ради від 13.12.2013 р. 19.03.2014 р. відповідачам був наданий проект договору оренди землі для підписання та державної реєстрації договору, однак відповідачі до теперішнього часу договір оренди не зареєстрували у встановленому порядку. На зазначеній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, власниками якого в рівних частках з 28.08.2016 р. є відповідачі.

Положенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В той же час положенням п.1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема , справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За приписами частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 287 цього Кодексу встановлено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують, зокрема, спори, пов`язані з орендою державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду).

Згідно рішення Слов`янської міської ради від 13.12.2013 р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для обслуговування будівлі магазину, кафе-гаражу. Відповідно до проекту договору оренди земельної ділянки, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі (будівля магазину, кафе-гаражу).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровано ФОП ОСОБА_1 , основний вид економічної діяльності - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, відомості про перебування ФОП в процесі припинення підприємницької діяльності відсутні.

Підставою звернення до суду із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності. З таким висновком суд не погоджується, оскільки, враховуючи характер спірних відносин справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову, у тому числі, до фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, не змінює правову природу юридичного спору та у даному випадку не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 125/703/16-ц від 21.02.2018 р.

Вказане повністю узгоджується з положенням статті 2 Господарського процесуального кодексу України, яке завданням господарського судочинства визначає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів не тільки юридичних осіб і держави, але й фізичних осіб.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що зазначена справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами виник спір, який має розглядатися в порядку господарського судочинства, тобто зазначена цивільна справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 186 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Слов`янської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у виді орендної плати у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

На ухвалу про відмову у відкритті провадження може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв