КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.
Єдиний унікальний номер справи № 369/4915/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року про відмову у видачі судового наказу у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що заявниця та боржник від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи із 2012 року вона з ОСОБА_2 (боржником) не проживає, спільного господарства не веде.

Заявниця також вказувала, щоспільна дитина виховується та утримується виключно заявником, а боржник не надає коштів на її утримання.

На підставі викладеного заявниця просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу. Ухвалу мотивовано тим, що суд не має можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) боржника.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу (п.1 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, що має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника.

Відповідно до ч.1 ст.167 ЦПК України, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з такими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суддя обґрунтовував це тим, що отримана інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 .

Колегія суддів не погоджується із цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, 18 квітня 2019 року суддя Пінкевич Н.С. звернулася із запитами до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області та до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10).

Як вбачається з довідки Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинского району Київської області, ОСОБА_2 зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 не значиться (а.с. 12).

Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, ОСОБА_2 за вказаною адресою не зареєстрований (а.с. 11).

Разом з цим, згідно із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу, місцем проживання боржника ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

При цьому, місцем реєстрації боржника ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції вказану інформацію не перевірив, запити щодо реєстрації місця проживання боржника за вказаною адресою не направив, а тому дійшов передчасного висновку про відсутність можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника.

За таких обставин ухвала суду про відмову у видачі судового наказу підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: С.М. Верланов

С.І. Савченко