Справа №487/7759/18
Провадження №2/487/730/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суду міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мазницької Н.Ю.,

представника позивача - Шойко Ю.К. ,

представника відповідачів - Матвєєнка І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №487/7759/18 за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №014/08-112/76631 від 11.03.2008 року,-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Черненко Ю.О. звернулась до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/08-112/76631 від 11.03.2008 р. у розмірі 14096,76 дол.США, що еквівалентно 394925,15 грн., судові витрати у розмірі 5923,88 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2 , будучи позичальником, не виконує умови кредитного договору №014/08-112/76631 від 11.03.2008, не сплачує кошти на погашення кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 06.11.2018 р. у розмірі 14096,76 дол.США, що еквівалентно 394925,15 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 7970,08 дол.США, що еквівалентно 223284,29 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом: 7970,08 дол.США, що еквівалентно 223284,29 грн., заборгованість за відсотками - 6126,68 дол.США, що еквівалентно 171640,86 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає 6047,20 дол.США, що еквівалентно 169414,20 грн. На забезпечення виконання ОСОБА_2 зазначеного кредитного договору між позивачем та ОСОБА_3 27.09.2007 р. було укладено договір поруки № 014/08-112/766310/П.

Ухвалою суду від 18.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.04.2019 р. підготовче судове засідання закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.09.2019 р. в судовому засіданні оголошено перерву.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку із спливом позовної давності.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи, оглянувши матеріали цивільної справи 487/10166/13-ц, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Райффайзен банк Аваль» не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.03.2008 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/08-112/76631, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної ліні з лімітом 13800 дол.США строком до 11.03.2018 р. (арк.спр.8-12).

Пунктом 3.1 кредитного договору №014/08-112/76631 від 11.03.2008 р. передбачено обов`язок позичальника сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі 14%. Додатково позичальник сплачує на користь кредитора комісії, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору №014/08-112/76631 від 11.03.2008 р. проценти нараховуються щомісяця на суму кредиту на весь строк користування кредитом, включаючи день надання та день повного погашення кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному ст.7 цього договору.

Графік повернення кредиту та інших платежів за цим договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту міститься в додатках №1, 2 до цього договору, які є його невід`ємною частиною (п.3.5 кредитного договору №014/08-112/76631 від 11.03.2008 р.).

Позивач виконав свої зобов`язання за даним договором, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по рахунку (арк.спр.21).

03.11.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, тимчасово, на період з 11.11.2009 р. до 11.10.2010 р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту та змінити строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до Додаткової угоди.

Крім того, згідно п. 3 цієї Додаткової угоди Позичальник підтвердив, що перед укладенням цієї Додаткові' угоди він був повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовану сукупну вартість кредиту (відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 р.), що підтверджується підписом Позичальника про його ознайомлення з Умовами кредитування, які є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди, та не має зауважень, претензій щодо наявної інформації. Надана Позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною, своєчасною (арк.спр.17).

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 11.03.2008 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 014/08-112/76631/П, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов Кредитного договору № 014/08-112/76631 від 11.03.2008 року в повному обсязі цих зобов`язань (арк.спр.22-23).

Відповідно до умов п. 3.1. договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основаного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 1054 - 1057 ЦК України регулюються правила виконання зобов`язань по кредитному договору. Зокрема:

- за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти;

- розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем зазначене зобов`язання виконано в повному обсязі, однак відповідач кредитне зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 06.11.2018 р. становить 14096,76 дол.США, що еквівалентно 394925,15 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 7970,08 дол.США, що еквівалентно 223284,29 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом: 7970,08 дол.США, що еквівалентно 223284,29 грн., заборгованість за відсотками - 6126,68 дол.США, що еквівалентно 171640,86 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає 6047,20 дол.США, що еквівалентно 169414,20 грн.

У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу кожного відповідача було направлено повідомлення про неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором за вихідним № 114/5-108741 від 07.12.2017 року та № 114/5-108742 від 07.12.2017 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість (арк. спр.27, 29).

Однак, вимоги кредитора не були виконані, заборгованість не погашена.

Представником відповідачів надано до суду заяву про застосування позовної давності до усіх вимог позивача, мотивуючи тим, що, починаючи з 27.03.2013 р. позивач дізнався про порушення свого права відповідачами.

Заперечуючи проти задоволення клопотання представника відповідачів, представник позивача мотивував свою позицію тим, що строком виконання кредитного договору є 11.03.2018 р., а тому з цієї дати обчислюється строк позовної давності.

Суд не погоджується з даним твердженням представника позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 251, ч.1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частино 1 статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав (постанова Великої плати Верховного Суду від 07.11.2018 року № 372/1036/15-ц) .

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується проводити погашення основного боргу за Кредитом та сплачувати відсотки в розмірі, зазначеному в п.1.3.2 цього Договору, щомісячно, в дату, визначену п.1.3.3 цього Договору ануїтетними платежами шляхом внесення готівки до каси Банку (або: шляхом безготівкових перерахувань) починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, тобто з 07.04.2008 р.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Судом встановлено, що 26.02.2013 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогами про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, включивши до вимог як всю заборговану суму на час звернення, так і майбутні платежі. При цьому встановив строк виконання зобов`язання не більше ніж 30 календарних днів (арк. спр.96-97, арк.спр. 487/10166/13-Ц - 20-21).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 перестав виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та зі сплати відсотків за користування кредитом 26.02.2014 р.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.1, 3 ст.264 ЦК України).

Таким чином, з 07.03.2014 р. позивач міг дізнатися про порушення ОСОБА_2 умов кредитного договору.

Аналогічний висновок щодо перебігу строку позовної давності міститься в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року № 6-116цс13.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом 1 року (постанова Верховного Суду від 28.03.2018 р. №752/11462/15-ц).

Оскільки позичальник не сплачував щомісячний платіж у розмірі 214,27 дол.США, то з 08.03.2014 року почався перебіг строку позовної давності за несплату вказаного платежу.

Позивач звернувся до відповідачів з вимогами про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором 07.12.2017 р., тобто більше ніж через 3 роки після здійснення ОСОБА_2 останнього платежу на погашення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи наведене, беручи до уваги письмову заяву відповідача та в силу дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач порушив вимоги щодо позовної давності для звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 10-13, 17, 18, 141, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №014/08-112/76631 від 11.03.2008 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", місце знаходження: м. Київ, вул. Лєскова, 9, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено та підписано суддею 18.11.2019 р.

Головуючий суддя: І.В.Боброва