Справа № 466/5720/19
У Х В А Л А

іменем України

27 серпня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Єзерського Р. Б.

при секретарі Ваврин М. М.

за участю представника скаржника ОСОБА_1 Н. Т.

приватного виконавця Баірової Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу представника скаржника адвоката Жак Наталії Тадеївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни щодо передачі майна на реалізацію, -

у с т а н о в и в:

15 липня 2019 року представник скаржника адвокат Жак Наталія Тадеївна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд зі скаргою, в якій просить зупинити продаж з електронних торгів арештованого майна: квартири АДРЕСА_1 ; визнати неправомірними дії приватного виконавця Баірової Н. М. щодо передачі арештованого майна квартири АДРЕСА_1 на реалізацію з електронних торгів.

В обґрунтування скарги зазначила, що у провадженні приватного виконавця Баірової Н. М. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 58305674 з примусового виконання виконавчого листа № 466/10807/15-ц, виданого 21.06.2018 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Правекс-Банк заборгованості за кредитним договором № 1846-001/07Р в сумі 66675,26 доларів США та стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Правекс-Банк 22908,85 грн. витрат по сплаті судового збору.

Про відкрите виконавче провадження боржнику ОСОБА_2 не було відомо, постанови про відкриття провадження вона не отримувала, випадково їй стало відомо з електронного реєстру боржників про це виконавче провадження.

01.07.2019р. боржник ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та вважає, що приватним виконавцем Баіровою Н. М. неправомірно винесено постанову про арешт майна боржника від 06.02.2019 року, постанову про опис та арешт майна боржника від 31.05.2019р., постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 11.06.2019р., а тому такі підлягають скасуванню.

Боржник ОСОБА_2 вважає, що приватним виконавцем Баіровою Н.М. не дотримано вимоги ЗУ Про виконавче провадження.

Вона не погоджується із результатом визначення ринкової вартості оцінки майна, зазначеному у звіті про незалежну оцінку вартості від 11.06.2019р. суб`єктом оціночної вартості ОСОБА_3 - нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вважає її заниженою.

14.06.2019 приватним виконавцем Баіровою Н. М. надіслано Львівській філії СЕТАМ пакет документів разом із заявкою на реалізацію арештованого майна, не повідомивши при цьому боржника про визначення початкової вартості майна, тим самим порушуючи законні інтереси скаржника.

Враховуючи те, що боржнику не було відомо про відкриття виконавчого провадження, вона не могла оскаржити у встановлений законом строк постанову про відкриття провадження, постанову про накладення арешту на майно.

Майно, яке передано на реалізацію, належить боржнику та її чоловіку - ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності без визначення часток.

Посилаючись на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» боржник вказує, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Вищезгадане майно, а саме квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була придбана в кредит, є предметом застави, виступає як забезпечення зобов`язань боржника - громадянина України за споживчим кредитами, наданими стягувачем банком в іноземній валюті і ця квартира є місцем постійного проживання боржника.

Боржник ОСОБА_2 , з метою захисту своїх прав та інтересів, просить суд зупинити передачу майна на реалізацію, оскільки визначена у звіті ФОП ОСОБА_3 вартість нерухомого майна занижена, не відповідає ринковим цінам, а після реалізації майно перейде у власність третіх осіб за не ринковою ціною, а також будуть порушені права та інтереси третіх осіб.

У судовому засіданні, яке відбулось 18.07.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Н. М. подала відзив на скаргу, у якому повністю заперечила щодо викладених у скарзі вимог.

В обґрунтування відзиву зазначає, що на її виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗВП№58305674 з примусового виконання виконавчого листа №466/10807/15-ц від 21.06.2018, виданого Шевченківським районним судом міста Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором №1846-001/07Р в сумі 66 675,26 доларів США та стягнення в рівних частках солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» 22 908,85 грн. витрат по оплаті судового збору.

05 лютого 2018 року їй надійшли заяви про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначених виконавчих листів та 06 лютого 2018 року вона винесла постанови про відкриття виконавчих проваджень та постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець скерувала сторонам за адресами, зазначеними у виконавчому документі.

13 червня 2019 вона скерувала боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі повідомлення про визначення початкової вартості майна.

Керуючись ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

В ході перевірки майнового стану боржника стало відомо наступне.

Відповідно до відповіді на запит до Пенсійного фонду України № від 06.02.2019 про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформацію про отримання боржником пенсії не знайдено.

Відповідно до відповіді на запит до Пенсійного фонду України № від 06.02.2019 про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, то місцем роботи ОСОБА_2 за звітний період 12 місяців 2018 року є школа І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району міста Києва.

Відповідно до відповіді на запит до ДФС України № від 08.02.2019 про джерела доходів боржників-фізичних осіб ОСОБА_5 працює та одержує заробітну плату в школі І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району міста Києва.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.02.2019 у власності боржника знаходиться квартира АДРЕСА_1 , обтяжена іпотекою. Боржник є єдиним власником даної квартири, відповідно до відомостей, що містяться в реєстрі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Умовою дії мораторію на примусове стягнення нерухомого житлового майна є використання нерухомого житлового майна як місця постійного проживання позичальника/майнового поручителя.

В ході виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП№58305674 приватними виконавцем Баіровою Н. М. було встановлено, що боржник ОСОБА_5 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки форма 2, виданою ЛКП «Північне-411» на вимогу приватного виконавця від 17.05.2018, з якої вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає.

Відповідно до інформації, зазначеній у виконавчому листі, місцем проживання боржника ОСОБА_5 є: АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії паспорта, що була надана боржником 01.07.2019 разом із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, місцем реєстрації боржника ОСОБА_5 є: АДРЕСА_3 .

Відповідно до даних вказаних у даній скарзі на дії приватного виконавця місцем проживання боржника є АДРЕСА_3 .

Відповідно до відповіді на запит до Пенсійного фонду України № від 06.02.2019 про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, то місцем роботи ОСОБА_2 за звітний період 12 місяців 2018 року є школа І-ІІІ ступенів №248 Деснянського району міста Києва.

Жодних доказів, які б підтвердили факт проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 боржник не надає, проте ряд доказів свідчить, про те, що боржник не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, боржник працевлаштована вчителем у школі в м. Києві та в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 не зареєстрована.

Ще однією умовою дії мораторію на примусове стягнення нерухомого житлового майна є відсутність іншого нерухомого житлового майна у власності у позичальника або майнового поручителя.

Відповідно до копії свідоцтва на право власності на квартиру АДРЕСА_5 , наданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 прізвище боржника, згідно відповіді на вимогу до Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області) є співвласником квартири АДРЕСА_5 .

Враховуючи вищенаведене, мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не діє в даному випадку.

Окрім цього, боржником жодних доказів, які б підтвердили факт заниження оцінки вартості нерухомого майна не надано.

Оскільки скарга представника боржника ОСОБА_5 адвоката Жак Н. Т. є необґрунтованою та безпідставною, то приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Н. М. просить суд відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_5 адвокат Жак Н. Т. підтримала вимоги скарги, надала пояснення, аналогічні, які викладені у скарзі та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Н. М. у судовому засіданні заперечила щодо поданої скарги, надала пояснення, аналогічні, які викладені у відзиві на скаргу та просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судом встановлено, що 01 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Правекс-Банк заборгованості за кредитним договором № 1846-001/07Р в сумі 66675,26 доларів США та стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Правекс-Банк 22908,85 грн. витрат по сплаті судового збору. Рішення суду набрало законної сили 05 березня 2018 року та 21 червня 2018 року Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 466/10807/15-ц про стягнення заборгованості (а. с. 22-23).

На підставі заяв про відкриття виконавчого провадження 06 лютого 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Н. М. винесла постанови про відкриття виконавчих проваджень та постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 58305674 (а. с. 24).

Постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець скерувала сторонам за адресами, зазначеними у виконавчому документі.

13 червня 2019 року приватний виконавець скерувала боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі повідомлення про визначення початкової вартості майна (а. с. 30).

Керуючись ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

За результатами перевірки майнового стану боржника встановлено, що згідно відповіді на запит до Пенсійного фонду України № від 06.02.2019 про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, останнім місцем роботи боржника ОСОБА_2 за звітний період 12 місяців 2018 року є школа І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району міста Києва (а. с. 36).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.02.2019 у власності боржника знаходиться квартира АДРЕСА_1 , обтяжена іпотекою. Боржник є єдиним власником даної квартири, відповідно до відомостей, що містяться в реєстрі (а. с. 47-48).

Згідно ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Умовою дії мораторію на примусове стягнення нерухомого житлового майна є використання нерухомого житлового майна як місця постійного проживання позичальника/майнового поручителя.

Проте, судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки № НОМЕР_1 , виданої 17.05.2019 ЛКП «Північне-411» у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрованих осіб немає (а. с. 49).

Згідно копії паспорта, місцем реєстрації боржника ОСОБА_5 є: АДРЕСА_3 (а. с. 50).

Згідно копії свідоцтва на право власності на квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 прізвище боржника, згідно відповіді на вимогу до Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області) є співвласником квартири АДРЕСА_5 (а. с. 59).

Отже, посилання скаржника на дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд вважає недоречним.

Разом з тим, суд критично оцінює посилання скаржника про те, що реєстрація та фактичне проживання боржника у квартирі, що передана на реалізацію вказує на те, що на дані правовідносини поширює свою дію Закон України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Оскільки судом встановлено, що останнім місцем роботи боржника ОСОБА_2 за звітний період 12 місяців 2018 року є школа І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району міста Києва, та скаржник не підтвердила факту постійного проживання у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка передана на реалізацію.

Судом встановлено, що боржнику ОСОБА_8 було відомо про існування виконавчого провадження та про проведення опису та арешту майна боржника з метою його подальшої реалізації, про передачу майна на реалізацію, та про визначення початкової вартості майна, що підтверджується копіями списків згрупованих відправлень та роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти про їх надсилання (а. с. 25-28).

Окрім цього, відповідно до норм ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10- денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Оскільки вартість майна сторонами не була узгоджена, то приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а. с. 67).

Доказів, які б підтвердили факт заниження оцінки вартості майна представником боржника ОСОБА_5 адвокатом Жак Н. Т. не надано.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Норма ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однією із засад здійснення виконавчого провадження є обов`язковість виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Тадеївни щодо передачі арештованого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на реалізацію з електронних торгів є правомірними та спрямованими на неупереджене, своєчасне, ефективне виконання рішення суду.

Суд також приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги представника боржника щодо зупинення проведення електронних торгів арештованого майна квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, та дослідження наданих матеріалів, давши їм належну оцінку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 19, 129-1 Конституції України, ч. 8 ст. 48, ст. ст. 1, 18, 57 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. ст. 12, 76-77, 81, 259, 447, 450- 451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги представника скаржника адвоката Жак Наталії Тадеївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни щодо передачі майна на реалізацію відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 30 серпня 2019 року.

Суддя: Р. Б. Єзерський