Справа № 605/606/19
про залишення без руху
"15" листопада 2019 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді Горуц Р.О.
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -
Заявник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.
Дана заява не відповідає вимогам ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст.95, п.п. 8, 10 ч.3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Частиною першою ст.95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Частинами 4,5 даної статті ЦПК України, визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення .
Однак, всупереч вищевказаним вимогам законодавства до заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, на підтвердження викладених у ній обставин, та її копії для заінтересованої особи, заявником долучено копії документів котрі являються не засвідченими належним чином, а саме немає підпису особи котра їх засвідчувала та не зазначено дати такого засвідчення.
Згідно із п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява (заява) повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача (заявника) або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Однак, заявником у поданій заяві не зазначено відомостей щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
У відповідності із п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява (заява) повинна містити: підтвердження позивача (заявника) про те, що ним (нею) не подано іншого позову (заяви) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Проте, у вищевказаній заяві, заявником не наведено жодних підтверджень про те, що нею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Встановлено, що у даній заяві адреса проживання ОСОБА_2 зазначена с. Новосілка Бережанського району Тернопільської області, а тому з метою визначення підсудності даної справи, заявнику необхідно уточнити адресу місця проживання ОСОБА_2 .
На підтвердження обставин, що свідчать про психічний розлад ОСОБА_2 , істотно впливають на здатність останнього усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, заявником до даної заяви не додано доказів, що підтверджують вказані обставини.
Крім того, до вищевказаної заяви не додано подання, чи висновок органу опіки та піклування, щодо можливості призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .
Відповідно до частини 1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях Голдер проти Великої Британії від 21 лютого 1975 року, Де Жуффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Враховуючи вищезазначене, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
З урахуванням наведеного вище, залишення заяви без руху, жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя, після усунення недоліків заяви.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. О. Горуц