печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.

за участю секретаря Ткаченко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна» на постанову приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича у справі №757/16842/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить корпорації «ЛГ Електронікс ІНК.», третя особа - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, про захист прав споживачів, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року в Печерському районному суді м. Києва зареєстрована вказана скарга, в обґрунтування якої зазначено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. винесено постанову від 20.11.2017 р. про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №55150532, на підставі виконавчого листа виданого Печерським районним судом м. Києва 12.07.17 р. у справі №757/16843/16-ц.

Оскаржуваною постановою накладено арешт на кошти ПІІ «ЛГ Електроніко Україна» в межах суми 156 865,50 грн, які розміщені на рахунках боржника, зокрема на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805 (« Рахунок 1») та на рахунку №. НОМЕР_3 в ПАТ «Сітібанк», МФО 300584 («Рахунок 2»).

Разом з тим, вказані рахунки є зарплатними, що підтверджено довідками з банків.

ПІІ «ЛГ Електроніко Україна» регулярно, своєчасно і в повному обсязі здійснює виплату заробітної плати своїм працівникам, а також сплачує податки і збори, передбачені чинним законодавством України.

Кошти, призначені для виплати заробітної плати, акумулюються на «Рахунку2» та переказуються на «Рахунок 1», оскільки саме з АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір для обслуговування зарплатного проекту (перерахування заробітної плати на карткові рахунки працівників компанії та обслуговування таких зарплатних карток).

Накладення арешту на кошти, що знаходяться на вказаних рахунках, унеможливило виплату заробітної плати працівникам компанії, а також сплату податків і зборів під час нарахування та виплати заробітної плати працівникам. Несвоєчасна виплата заробітної плати, а також несплата податків і зборів має наслідком штрафні санкції для компанії з боку контролюючих органів та відповідальність посадових осіб компанії.

Вважають постанову приватного виконавця такою, що порушує права та законні інтереси боржника, а також гарантовані законодавством України та Конституцією України права працівників компанії.

Сторони в судове засідання не з`явились, про місце, день і час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2017 року позов ОСОБА_1 до ПІІ «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить корпорації «ЛГ Електронікс ІНК.» про захист прав споживачів, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» з приводу невиконання свого обов`язку щодо безоплатного усунення недоліків телевізора LG (модель: 84UB980V, серійний №405 MAHUUC073 ) в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків телевізора. Зобов`язано ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» безоплатно усунути недоліки телевізора в розумний строк, визначений позивачем, або відшкодувати позивачеві витрати на самостійне усунення позивачем недоліків телевізора. Стягнуто з ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» на користь позивача: 605 грн витрат, пов`язаних з оглядом телевізора; 5 000 грн витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, 350 000 грн неустойки за несвоєчасне усунення недоліків придбаного телевізора. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання цього рішення стягувачу були направлені два виконавчі листи 757/16843/16-ц (а.с. 22 том ІІ), на підставі яких 13.11.2017 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. відкрито виконавче провадження №55150532 про стягнення з ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» 137 000 грн неустойки, 5 000 грн витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, 605 грн витрат пов`язаних з оглядом телевізора, а також винагороду приватного виконавця в розмірі 14 260,50 грн (а.с. 76-77, 116-117 том ІІ).

20.11.2017 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. винесено постанову якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805 та НОМЕР_3 в ПАТ «Сітібанк», МФО 300584 та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику (а.с.118-119 том ІІ).

Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» № Вв-01/3124 від 22.11.2017 р. з рахунку № НОМЕР_1 виплачувались кошти по заробітній платі ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» у ІІІ кварталі 2017 р. (а.с. 120 том ІІ).

З довідки наданої ПАТ «Сітібанк» № 172593/0401-1 від 23.11.2017 р. вбачається, що з поточного рахунку № НОМЕР_3 ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» відкритого у ПАТ «Сітібанк» з 01.07.2017 р. по 30.09.2017 р. здійснювались перекази коштів на рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 121 том ІІ).

Таким чином судом встановлено, що приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. накладено арешт на рахунки боржника, які використовувались останнім для акумулювання та перерахування заробітної плати працівникам підприємства.

В своїй діяльності приватні виконавці повинні керуватись: Конституцією України, Законами України: «Про виконавче провадження», «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», іншими законодавчими актами.

Приписами ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р. встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (із змінами) передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця, в якій зазначається: сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом; стягнення виконавчого збору, витрати виконавчого провадження, штрафи, накладені на боржника під час виконавчого провадження; основна винагорода приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що на які накладається арешт, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно довідок банків, в яких відкриті рахунки боржника вбачається, що рахунки на які приватним виконавцем Ляпіним Д.В. накладено арешт використовувались боржником для виплат заробітної плати працівникам підприємства.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно/рахунки боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 21 вказаної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Частиною 1 ст. 115, ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ст.22, ч.ч. 1, 6 ст.24, ч. 3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист прав заробітної плати від 01.07.1949 року №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, Конвенція застосовується до осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Всупереч вказаним нормам закону приватний виконавець не вжив передбачених законодавством України дій, щодо з`ясування наявного у боржника майна/рахунків (крім зарплатних), в зв`язку з чим допустив порушення прав інших, відмінних від сторін виконавчого провадження, осіб.

Статтею 383 ЦПК України (в ред. чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» на рішення приватного виконавця зареєстрована в Печерському районному суді м. Києва 23.11.2017 року.

Згідно п. 9 Розділу XIII. «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно ст. 451 ЦПК України (в ред., яка діє з 15.12.2017 року) за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведене, зважаючи на вимоги Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на те, що рахунки на які приватним виконавцем Виконавчого округу Ляпіна Д.В. постановою від 20.11.2017 року накладено арешт, є зарплатними (для виплати заробітної плати працівникам цього підприємства), суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Крім того, станом на день розгляду даної скарги, обставини які були підставою для накладення арешту на рахунки боржника відпали, з огляду на винесену Верховним Судом Постанову від 24.07.2019 року, якою рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2017 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2017 року в частині задоволення позову скасовані та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовлено (а.с.103-108 том ІІ).

Керуючись ст. 383 ЦПК України (в ред.чинній на день виникнення спірних правовідносин), ст.ст. 353, 447-452 ЦПК України (в ред. чинній з 15.12.2017 р.), Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна» на постанову приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича у справі №757/16842/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить корпорації «ЛГ Електронікс ІНК.», третя особа - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, про захист прав споживачів, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича по винесенню постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №55150532 від 20.11.2017 про накладення арешту на кошти ПІІ «ЛГ Електроніко Україна» в межах суми 156 865,50 грн, які розміщені на рахунках боржника:

-в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, рахунок № № НОМЕР_1 , МФО 380805;

-В ПАТ «Сітібанк», рахунок №. НОМЕР_3 МФО 300584.

Скасувати арешт, який був накладений постановою приватного виконавця Виконавчого округу Ляпіним Дмитром Володимировичем в межах виконавчого провадження № 55150532 на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805 та рахунок №. НОМЕР_3 в ПАТ «Сітібанк», МФО 300584.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Г.О. Матійчук