РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10960/19

пр. № 2/759/5165/19

09 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Бабич Н. Д.

за участю секретаря судового засідання - Котляр Ю.М.,

представника позивача - адвоката Подкопаєвої І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Житлово-будівельний кооператив «Алмаз - 5» про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Житлово - будівельний кооператив «Алмаз 5» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 була членом житлово-будівельного кооперативу «Алмаз - 5» та набула право власності на вказану квартиру шляхом сплати 01.01.1992 пайового внеску в повному розмірі у сумі 8 000 карбованців, що підтверджується Довідкою №019, виданою 07.05.2019 Житлово-будівельним кооперативом «Алмаз 5». За життя померла ОСОБА_2 право власності на квартиру не зареєструвала, свідоцтво про право власності на житло не отримала. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину у встановленому законом порядку. В подальшому, з метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заган М. А. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заган М. А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 37/02-14 від 13.05.2019, в зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Ухвалою від 19.06.2019 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи і письмових пояснень, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заган М. А. належним чином завірену копію спадкової справи ОСОБА_2 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.2002 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52-53).

На адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заган М. А. надійшла завірена копія спадкової справи № 63399378 відносно майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60-95).

Ухвалою суду від 16.07.2019 підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті (а.с.102-103).

У судовому засіданні 09.09.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.Відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с.108-110). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, своїм процесуальним правом на подання пояснень не скористалась, у встановлений судом строк пояснення не надала.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за № 1162 та 05 грудня 2002 року повторно видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 28 серпня 1986 року Відділом запису актів цивільного стану Ленінського районного виконавчого комітету м. Києва (а.с.12).

Також померла мала сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 24.10.2018 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.14).

ОСОБА_2 на час смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм сином ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 761, виданою 10.07.2009 Житлово-будівельним кооперативом «Алмаз-5», Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 35855361 від 19.12.2018, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, та Витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 за № 35855422 від 19.12.2018 (а.с.46, 86, 87, 88).

Квартира АДРЕСА_1 розташована на 7 поверсі 9-типоверхового будинку і складається з 2-х кімнат, житловою площею 28,8 кв.м., загальною площею 50,2 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру, виготовленим ТОВ «Регіональна інвестиційно-консалтингова компанія» (а.с.69-72).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № НОМЕР_4 від 27.11.2018 померла ОСОБА_2 перебувала з 20 вересня 1975 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Шлюб розірвано 17 січня 1991 року, про що зроблено актовий запис про розірвання шлюбу № 105 від 17.01.1991р. (а.с.79-82).

27 листопада 2018 року за заявою позивача ОСОБА_1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган Мариною Анатоліївною заведена спадкова справа за № 63390378 у Спадковому реєстрі після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54242387 від 27.11.2018р. (а.с.21).

ОСОБА_2 була членом Житлово-будівельного кооперативу «Алмаз - 5» та 01.01.1992р. сплатила пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 в повному обсязі у сумі 8 000 (вісім тисяч) карбованців, що підтверджується Довідкою № 019, виданою 07.05.2019 Житлово-будівельним кооперативом «Алмаз - 5» (а.с.14).

Право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано, що підтверджується Інформаційною довідкою КВ-2019 № 6020, виданою 18.02.2019 Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.36).

13 травня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заган М. А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.92).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 37/02-14 від 13.05.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заган М. А. відмовила у видачі свідоцтва через ненадання правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.93).

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК України), законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Проте, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР (абз. 15, 16 п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Отже, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 померла і відповідно спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до 01 липня 2003 року , то до спірних правовідносин належить застосовувати вимоги ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дій повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець - син ОСОБА_3 разом з матір`ю не проживав, квартирою до користувався, тобто фактично не вступив в управління та володіння спадковим майном, заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса не подавав, а тому спадщину у встановленому законом порядку після смерті своєї матері - ОСОБА_2 не прийняв.

Позивач на день відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав та був зареєстрований разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 (спадкодавцем) за адресою: АДРЕСА_1 , по даний час користується вищезазначеною квартирою, а отже фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Правовий режим спадкового майна, а також порядок та підстави набуття права власності на квартиру в житлово-будівельному кооперативі, належність правовстановлюючих документів на час відкриття спадщини визначались ЦК УРСР та Законом України «Про власність».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на 01.01.1992) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Померла ОСОБА_2 на момент смерті була членом Житлово-будівельного кооперативу «Алмаз - 5» та повністю внесла пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 , а тому вона набула право власності на вказану квартиру незалежно від наявності чи відсутності державної реєстрації такого права, і така квартира входить до складу спадщини.

Порядок та підстави видачі свідоцтва про право на спадщину регулюються законодавством, що діє на момент його видачі, а саме ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок № 296/5).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Вимогами частин 6-8 статті 67 Закону України "Про нотаріат" визначено, що свідоцтво про право на спадщину на майно видається спадкоємцям на підставі правовстановлюючих документів.

Відповідно до пп. 4.12, п. 4 Глави 10 розділу II Порядку № 296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписам ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Як вказано в п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Зважаючи на те, що позивач спадщину після померлої ОСОБА_2 прийняв у встановленому законом порядку, остання була членом житлово-будівельного кооперативу та в повному обсязі сплатила пайовий внесок за квартиру, а тому набула право власності на неї, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, а отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 392, 1296 ЦК України, ст.ст. 525, 527, 529, 548-549 ЦК УРСР, статтею 15 Закону України «Про власність», статтею 67 Закону України "Про нотаріат", ст.ст. 12, 13, 48, 76-82,141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Житлово-будівельний кооператив «Алмаз-5», про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат, загальною площею 50,2 кв.м., жилою площею 28,8 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті його матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Зазначити дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м.Києва, зареєстрований: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідач: Київська міська рада, адреса місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Житлово-будівельний кооператив «Алмаз - 5», адреса місцезнаходження: 03134, м. Київ, вул. Булгакова, буд. 15, кв. 3 а; .

Суддя: Н. Д. Бабич