Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5407/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Кондрацької Н.М.,

з участю секретаря судового засідання - Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири по АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 23.05.1997, дублікат свідоцтва видано 28.01.2018. Позивач є співвласником даної квартири і йому так само на праві власності належить 1/5 частини. Він, як спадкоємець після смерті брата, звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину. Проте, листом від 19.06.2019 № 140/02-14 приватний нотаріус Висоцька С.В. повідомила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину відсутні правові підстави, у зв`язку з наявністю арешту на спадкове майно. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначено арешт 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на ім`я власника ОСОБА_4 , підстава обтяження: постанова АА 352558 від 04.05.2005 року відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. Дійсно в 2005 році за постановою державного виконавця відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 04.05.2005 АА 352558 накладено арешт на майно його покійного брата як на боржника за виконавчим листом Придніпровського районного суду м. Черкаси щодо стягнення аліментів. Постановою від 12.02.2010 року ВП № 6711555 старшим державним виконавцем відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції знято арешт з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_4 Проте, під час винесення постанови, державним виконавцем вчинено помилку і зазначено, що знімається арешт накладений за постановою від 04.05.2003.

Спростувати факт наявної помилки на даний час вже не можливо, в зв`язку з тим, що в 2014 році за закінченням терміну зберігання матеріали виконавчого провадження було знищено, про що позивача повідомлено листом Придніпровським відділом ДВС міста Черкаси від 27.05.2019 № 13429. Крім того, зазначається, що відносно ОСОБА_4 рахується не погашена заборгованість щодо примусового виконання постанов про стягнення штрафів. Саме з цих причин, а саме не відповідності дати постанов про накладення арешту та наявності не погашених заборгованостей по штрафам відділ Придніпровський відділ ДВС міста Черкаси не може зняти арешт з належної його покійному брату ОСОБА_4 1/5 частини квартири. Погодитись з такою ситуацією він не може, в зв`язку з тим, що це порушує його право на спадкування, право володіння, користування та розпорядження належним майном. В зв`язку з наявним арештом позивач, як спадкоємець після смерті брата, не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи викладене, просить суд зняти арешт з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 352558 від 04.05.2005 відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 1969980 від 16.05.2005).

Ухвалою суду від 09.07.2019 р. відкрито провадження у справі, яке прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили суд задовольнити позовну заяву. Окремо, ОСОБА_2 повідомила, що даний арешт був накладений у зв`язку виникненням заборгованості ОСОБА_1 у сплаті аліментів на її користь на утримання їх спільної дитини. Заборгованість була погашена.

Заслухавши пояснення позивача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2019, на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , накладений арешт на підставі постанови ВДВС ЧМУЮ АА 352558 від 04.05.2005.

Також згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2019 ОСОБА_1 належить 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності Серія та номер НОМЕР_2 , видане 28.01.2019 органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Висоцької С.В. від 19.06.2019 № 140/02-14, під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було встановлено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначений арешт на 1/5 (одну п`яту) частку квартири АДРЕСА_1, власник - ОСОБА_4 , підстава обтяження: постанова АД 352558 від 04.05.2005 року відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, що підтверджується інформаційною довідкою № 170855287 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.06.2019 року, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частина 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувала про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бузи забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Системний аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 фактично належить ОСОБА_1 , однак оформити її належним чином як того передбачає чинне законодавство України, він не має можливості, так як на неї накладено арешт, а підстави для арешту майна на даний час відсутні, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зняття арешту.

Керуючись ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст. ст. 19, 81, 264-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Придніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 352558 від 04.05.2005 відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 1969980 від 16.05.2005).

Відповідно до пп. 15.5 п.15 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька