1Справа № 335/8907/19 2/335/2390/2019
УХВАЛА
13 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
ВСТАНОВИВ:
08.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, якою передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Як вбачається з позовної заяви, ціна позову ОСОБА_1 зазначена 38 744 грн. 00 коп. Але у мотивувальній частині позову позивач просить стягнути з відповідачів суму шкоди заподіяної майну в результаті затоплення квартири у розмірі 38 744 грн. 00 коп., витрати пов`язані з проведенням експертизи з оцінки вартості відновлюваного ремонту квартири у розмірі 1 200 грн. 00 коп. та суму моральної шкоди у розмірі 4 000 грн. 00 коп.
Отже є незрозумілим, яку ж загальну суму позивач бажає стягнути з відповідачів, а тому ціна позову повинна бути уточнена.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;
Як передбачено ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Разом з тим, зміст вимог позивачем викладений не чітко, а саме не вказано в якому порядку він просить стягнути з відповідачів суму шкоди, а саме: в яких визначених частках, тобто яку саме суму з кожного відповідача він просить стягнути та за які саме дії чи бездіяльність кожного з відповідачів.
Якщо позивач просить стягнути кошти у солідарному порядку, то йому необхідно зазначити чому у відповідачів виникає солідарна відповідальність за спричинені неправомірні дії та викласти обставини з цього приводу.
Крім того, всупереч п.п. 2, 8 ч. 3 ст. 175 КК України, в позовній заяві не зазначено офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти позивача. Не зазначено у позовній заяві і щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, чи всі подані докази до суду.
Також, позовна заява подана з порушенням ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачена сума судового збору за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Суд зауважує, що позивачем окрім вимог про відшкодування матеріальної шкоди, заявлено також самостійні вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Отже, поданий позов стосується не тільки прав позивача на відшкодування матеріальної шкоди, а й прав на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.
Позивачем не було додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання позову в частині самостійних позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 4 000 грн. 00 коп., за заявлення яких п.п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено окрему ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1921 грн. 00 коп.
Разом із позовом позивач надав квитанції про сплату судового збору на суму 768 грн. 40 коп. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 1 921 грн. 00 коп. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди
Отже, вищенаведене унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.
При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що у разіне усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Макаров