ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Чернівці

справа № 717/2288/13

провадження №22-ц/822/1049/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Перепелюк І.Б., Половінкіної Н.Ю.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за апеляційною Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2017 року, постановлену під головуванням судді Туржанського В.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст скарги

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Л.Б.

Скарга мотивована тим, що 04 грудня 2013 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» кредитної заборгованості.

08 січня 2014 року на підставі вищевказаного рішення ПАТ «Родовід Банк» отримало виконавчий лист та пред`явило його для виконання до Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Постановою старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельською Л.Б. від 27 червня 2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу з підстав, відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Посилалося на порушення державним виконавцем вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», не здійснення заходів примусового виконання в повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» просило визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Л.Б. з виконання виконавчого провадження ВП № 51912184 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати постанову старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Л.Б. від 27 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2017 року в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк», керувався положеннями п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та дійшов висновку про відсутність підстав для визнання дій старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Л.Б. незаконними.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що старшим державним виконавцем Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельською Л.Б. здійснено виконавчі дії, які є достатніми, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права скаржника при прийнятті даної постанови не було порушено.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На вказану ухвалу ПАТ «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення вимог скарги, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Вказує на те, суд першої інстанції надав оцінку лише тим заходам, які були здійснені державним виконавцем, але не надав належної оцінки тим обставинам, що державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа були вжиті не всі заходи, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу Кельменецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини справи

Судом встановлено, що рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2013 року у справі № 717/2288/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 130 012,26 грн.

08 січня 2014 року на підставі рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2013 року було видано виконавчий лист.

11 серпня 2016 року державним виконавцем Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відкрито виконавче провадження №51912184 з примусового виконання виконавчого листа Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 130 012,26 грн.

Встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про боржника ОСОБА_1 відсутні.

За адресою місця проживання боржника в с.Грушівці Кельменецького району Чернівецької області боржник не проживає, майно, на яке можливо було б звернути стягнення для подальшої реалізації, у боржника не виявлено, про що складено акти державного виконавця від 06 жовтня 2016 року та 20 червня 2017 року.

З відповідей управління АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що відкритих рахунків, на які можливо було б накласти арешт, у боржника немає.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України від 28 березня 2017 року № про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб та номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, інформація стосовно ОСОБА_1 відсутня.

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України від 27 березня 2017 року № про осіб-боржників, які отримують пенсію, та осібборжників, які працюють за трудовими цивільно-правовими договорами, відомості про боржника ОСОБА_1 відсутні.

31 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідну заборону було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

21 березня 2017 року ОСОБА_1 частково сплатила на депозитний рахунок державної виконавчої служби заборгованість у розмірі 1000 грн, з яких стягувачу в рахунок погашення заборгованості перераховано 801,35 грн.

09 травня 2017 року старшим державним виконавцем повторно направлено запити в Кельменецьку селищну раду, регіональний сервісний центр у Чернівецькій області, а також в АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ КБ «ПриватБанк» для виявлення майна боржника.

20 червня 2017 року старшим державним виконавцем Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області у присутності ОСОБА_1 перевірено її майновий стан за місцем проживання по АДРЕСА_1 і встановлено, що майно, на яке може бути звернено стягнення, у боржника відсутнє, про що складено відповідний акт.

27 червня 2017 року старшим державним виконавцем Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельською Л.Б. винесено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення, та безрезультатність здійснених заходів щодо його розшуку.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

За змістом ч.1 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

На підставі ч.1 ст.383 ЦПК України, чинної на час звернення зі скаргою, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч.2 ст.387 ЦПК України, чинної на час звернення зі скаргою, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби і приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Згідно з частини 1статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» «Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine», § 52).

Частиною першою статті 14 ЦПК України, чинної на час звернення з скаргою, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012 № 512/5під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, організацію розшуку боржника-юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Натомість, у матеріалах справи відсутні докази здійснення державним виконавцем запитів до усіх установ, визначених пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема, усіх банківських установ, Державної казначейської служби України, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики. Також не здійснено перевірку за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних.

Крім того, згідно з частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається з копії виконавчого провадження, наданої державним виконавцем до суду першої інстанції, державним виконавцем частково здійснено перевірку щодо виявлення рахунків боржника, нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника з періодичністю у вісім місяців одинадцять днів, що є порушенням вимог частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Також у порушення вимог частини третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не звертався до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Зважаючи на невиконання законодавчо визначених механізмів, які мають бути застосовані державним виконавцем в процесі виконання судового рішення, суд першої інстанції, на порушення норм матеріального права, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Л. Б. незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Л.Б. від 27 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене ухвала Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2017 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2017 року скасувати.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання бездіяльності старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Людмили Борисівни незаконною, скасування постанови старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Людмили Борисівни від 27 червня 2017 року задовольнити.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Людмили Борисівни з виконання виконавчого провадження ВП № 51912184 незаконною.

Постанову старшого державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Недельської Людмили Борисівни від 27 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 листопада 2019 року.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.Ю. Половінкіна