Провадження № 2/520/5324/19
Київський районний суд м. Одеси у складі:
судді Пучкової І.М.,
за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
05 червня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення між автомобілем «Tesla», реєстраційний знак НОМЕР_1 , та автомобілем «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1
АСК «ІНГО України» визнала подію, що мала місце 20 квітня 2018 року із застрахованим автомобілем «Tesla», реєстраційний знак НОМЕР_1 , страховим випадком, 03 вересня 2018 року АСК «ІНГО Україна», згідно з платіжним дорученням № 5634 здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 126781 грн.55 коп. ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом, встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_3 ОСОБА_2 належить автомобіль марки «TESLA» моделі «Х Р90D», 2016 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_1 .
17 квітня 2018 року між ПАТ АСК «ІНГО Україна», та ОСОБА_2 , було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів №670573226.18, згідно з умовами якого було застраховано автомобіль «Tesla», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
05 червня 2018 року, 0 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗИЛ», д/н НОМЕР_2 , по пр. Свободи в м. Одесі, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, через що скоїв зіткнення з автомобілем «TESLA» д/н НОМЕР_1 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, порушив п.12.1., 13.1 «Правил дорожнього руху України» , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Київського районного суду м. Одеси у справі № 522/7492/18, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд вважає доведеним факт, що відповідачем ОСОБА_1 порушено вимоги п. 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху України».
Згідно зі страховим актом № 1758275 від 27 серпня 2018 року, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП склала 126781 грн. 55 коп.
Судом встановлено, що із заявою про виплату страхового відшкодування за договором страхування у зв`язку із настанням страхового випадку ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «АСК`ІНГО Україна 05.06.2018 року.
Відповідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з платіжним дорученням № 5634 від 03 вересня 2018 року, було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 126781 грн. 55 коп. шляхом перерахування вказаної суми на рахунок ФОП ОСОБА_3 .
Відповідності до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі ст. 1191 ЦК України. особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.
Згідно з роз`яснями, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
Таким чином, відповідно до норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.
З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України, суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування, в тому числі, з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України.
Крім того, відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, то вбачається, що до ПАТ АСК «ІНГО Україна» перейшло право вимоги у порядку суброгації, відтак, сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 277 грн. 55 коп. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації та позовні вимоги є обґрунтованими.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку
Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Суд дійшов висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, тому у нього виникло право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу.
Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 1921 гривень.
Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. 76- 81, 263-265, 268 ЦПК України,
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Одеського апеляційного суду шляхом подачі до Київського районного суду м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Пучкова І. М.