РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Рівне

Справа № 569/12090/19

Провадження № 22-ц/4815/1279/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2019 року в складі судді Кучиної Н.Г., проголошене в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

В червні 2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивує тим, що ОСОБА_1 відповідно до підписаної заяви № б/н від 21.07.2011 року отримала кредит у розмірі 10300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

В зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором станом на 20.05.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 25524,01 грн., яка складається з: 10359,41 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5422,55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7300,43 грн. заборгованість за пенею, 750,00 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 1191,62 грн. - штраф (процентна складова).

АТ КБ "ПриватБанк" просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25524,01 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2019 року позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 21.07.2011 року, яка станом на 20.05.2019 року становить за тілом кредиту 10359 грн. 41 коп. У задоволенні позову у іншій частині відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що укладений між сторонами кредитний договір від 21.07.2011 року у вигляді підписаної заяви-анкети, не містить обов`язку відповідачки по сплаті пені та штрафів за несвоєчасність сплати боргу, а тому стягненню з останньої на користь позивача підлягає лише сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 10359,41 грн.

У апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивач крім неустойки, просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, яка складається із двох складових, а саме: 10359,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 5422,55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Однак суд, всупереч ст. 1054 ЦК України, стягнув лише першу складову заборгованості за кредитом та безпідставно звільнив відповідача від відповідальності щодо погашення іншої складової, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості по простроченому тілу кредиту, пені, штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка вважає рішення таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом правильно встановлено, що сторонами при укладенні кредитного договору не погоджені істотні умови кредитного договору, зокрема обов`язок позичальника по сплаті процентів та неустойки. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Судом встановлено, що 21.07.2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

У заяві також зазначено, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) викладено правову позицію про те, що Умови та Правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не визнаються відповідачем та не містять його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами.

Будь-які дані про тип картки, строк її дії, розміри бажаного кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами, строку повернення коштів, розміри пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту у підписаній відповідачкою анкеті-заяві відсутні.

Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, банк просив, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею та штрафами.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості по неустойці, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.07.2011 року, банк додав довідку про Умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", "Універсальна, 30 днів пільгового періоду","Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна контракт", Універсальна голд" та Витяг з Умов та Правил про надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно наданих позивачем розрахунків у ОСОБА_1 станом на 20.05.2019 року виникла заборгованість, яка становить 25524,01 грн. та яка складається з: 10359,41 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5422,55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7300,43 грн. заборгованість за пенею, 750 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 1191,62 грн. - штраф (процентна складова).

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг розумів кредитор та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів та неустойки (пені, штрафів), і саме у зазначених в цих документах розмірах та порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки інформація у ній повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано при розгляді вказаної справи.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ "ПриватБанк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин (21.07.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (21.06.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки "Універсальна" та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказане враховано судом першої інстанції під час вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по пені та штрафів, нарахованих відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), та 1191,62 грн. (процентна складова), що призвело до правильного застосування норм матеріального права.

Разом із тим, відповідачка не спростовувала факт укладення 21.07.2011 року між сторонами кредитного договору у вигляді заяви-анкети.

Підписана між сторонами заява-анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Згідно наданого банком розрахунку вбачається, що за період з 1.06.2015 року по 20.05.2019 року відповідачкою в кредит отримано кошти у загальному розмірі 103681,8грн.

За цей період позивачем нараховувались проценти, виходячи із ставки 3,6 % в місяць.

Встановлено, що нараховані проценти погашалися банком за рахунок кредиту. Вони за період з 1.06.2015 року по 20.05.2019 року нараховані у загальній сумі 10524,67грн.

Крім цього встановлено, що за період з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року банк до заборгованості по тілу (стовбці у розрахунку «тіло кредиту на звітну дату + тіло кредиту прострочене») додавав нараховані проценти (стовбець «відсотки погашені за рахунок кредиту»), чим умисно збільшував заборгованість по тілу кредиту (графа на позицію нижче, стовбці у розрахунку «тіло кредиту на звітну дату + тіло кредиту прострочене») та фактично в подальшому нараховував проценти на проценти, що чинним законодавством не передбачено Наприклад, станом на 1.09.2017 року загальна заборгованість по тілу кредиту становила 9976,85грн.(9565,23+411,62), а станом на 1.10.2017 року - 10688,75 грн. (9903,93+784,82). Різниця між вказаними сумами становить 711,9грн. (10688,75-9976,85), що дорівнює сумі зазначеній у стовбці «погашені проценти за рахунок кредиту станом на 1.10.2017 року, т.д. по розрахунку.

Також проценти нараховані на суму вказану у стовбці «складова заборгованості за наданим кредитом», яка відрізняється (є більшою) від сум заборгованості по тілу кредиту (поточне + прострочене) та до нарахованої таким чином суми процентів, ще й застосовано коефіцієнт 2. Наприклад, 30.09.2017 року нараховано відсотки у сумі 23,73грн. (10026,85х43,2:100:365х1х2(коефіцієнт) і т.д.)

Отже, банк, безпідставно нараховуючи проценти на заборгованість по тілу кредиту і, погашаючи їх за рахунок кредиту, незаконно збільшував суму заборгованості по тілу кредиту, та нараховував проценти на проценти та у подвійному розмірі.

Згідно розрахунку вбачається, що за період з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року в рахунок заборгованості по пені (штрафам), комісії відповідачкою банку сплачено 3181,31грн. Всього ОСОБА_1 за цей період сплачено 102 637,80 грн., які банком направлено на погашення поточного тіла кредиту у сумі 94241,01грн., простроченого тіла кредиту 5215,46грн. та пені (штрафів) -3181,31грн.

За наведеного, відповідачка отримала в період з 1.09.2017 року по 1.01.2019 року кошти у сумі 103 681,8грн., а сплатила -102 637,8 грн., що спростовує доводи позивача про наявність у неї заборгованості по простроченому тілу кредиту у сумі 5 422,55грн.

Покликання апеляційної скарги про безпідставність відмови судом першої інстанції в задоволенні позовних вимог в частині простроченого тіла не заслуговують на увагу.

Рішення суду в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 10 359 грн. 41коп. ОСОБА_1 не оскаржено, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Відповідно до ч.1 та ч.13 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги віднести за рахунок АТ КБ "ПриватБанк".

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.ст.204, 526,599,611,634,1048, 1050 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги віднести за рахунок Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення ухвалено та виготовлено 12 листопада 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.