пр. № 4-с/759/105/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю адвоката (у виконавчому

провадженні - представника стягувача) ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_1, який здійснює представництво інтересів стягувача ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельниченка Олега Володимиовича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання при здійсненні виконавчого провадження наказу Святошинського районного суду м.Києва у справі № 759/17359/18,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м.Києва звертається представник стягувача з вищезазначеною скаргою та вимогами визнання незаконними дій приватного виконавця при винесенні ним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 26.02.2019 р. та повернення судового наказу Святошинського районного суду м.Києва від 01.11.2018 р. у справі № 759/17359/18 , зобов`язання судом приватного виконавця розпочати примусове виконання судового наказу з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення з приватного виконавця на користь ОСОБА_2 понесених нею витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

У судовому засіданні скаржник підтримує вимоги скарги та просить їх задовольнити.

Приватний виконавець, який повідомлений про місце та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв з приводу скарги до суду не надавав.

Боржник, який повідомлений про місце та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв з приводу скарги до суду не надавав.

Неявка осіб, що не з"явились та які повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає, що вимоги скарги слід частково задовольнити виходячи із наступного.

Стаття 451 ЦПК України за результатом розгляду скарги передбачає два варіанти постановлення ухвали : визнання оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності неправомірними із зобов`язанням усунути порушення (поновити порушене право заявника), або відмовити у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 26.02.2019 р., приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельниченком О.В. стягувачу ОСОБА_2 був повернутий виконавчий документ - наказ Святошинського районного суду м.Києва № 759/17359/18 виданий 01.11.2018 р. Підставою повернення стало не надання до заяви адвоката ОСОБА_1 про примусове виконання судового наказу належним чином засвідченої копії або оригіналу довіреності, виданої стягувачем на ім"я ОСОБА_1 , довіреності або ордеру адвоката. Оскільки заяву про примусове виконання судового рішення підписано особою, яка не має права її підписувати, виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання.

Статтею16 Закону України "Про виконавче провадження" визначені правила представництва сторін у виконавчому провадженні, за якими сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто. Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Отже, повноваження представника фізичної особи підтверджуються або ордером до якого додається витяг з договору про правову допомогу, або договором про надання правової допомоги.

Скаржник запевняє суд у тому, що він діяв за повноваженнями стягувача, з яким він як адвокат уклав договір про надання правової допомоги, а сам договір про надання правової допомоги був ним посвідчений відповідно до норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", про що надає докази.

Підставою повернення виконавчого листа стягувачу приватним виконавцем стала відсутність належним чином завіреної копії або оригіналу довіреності, виданої стягувачем на ім"я ОСОБА_1 , довіреності або ордеру адвоката.

За матеріалами справи, свої повноваження представника адвокат ОСОБА_1. при подачі заяви від імені стягувача ОСОБА_2 підтвердив засвідченою копією договору про надання правової допомоги № 405/18 від 21.09.2018 р., а також додатково копією довіреності від 11.10.2018 р. Оскільки адвокат, як представник фізичної особи може підтверджувати свої повноваження або ордером, або договором про надання правової допомоги суд вважає, що надавши належним чином завірений договір про надання правової допомоги, адвокат ОСОБА_1. підтвердив свої повноваження представництва стягувача ОСОБА_2 .

Щодо вимоги про зобов"язання судом приватного виконавця розпочати примусове виконання судового наказу з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження слід зазначити, що суд уповноважений зобов"язувати приватного виконавця лише усунути порушення (поновити порушене право), однак позбавлений права перебирати на себе повноваження приватного виконавця, зокрема робити висновок про повноту усіх інших поданих до приватного виконавця документів та вирішувати питання можливості відкриття виконавчого провадження. Таким чином, суд може лише поновити право скаржника на звернення до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак у цьому випадку приватний виконавець не може відмовити у відкритті виконавчого провадження із підстави, яка визнана судом неправомірною.

Щодо вимоги скаржника адвоката ОСОБА_1. про стягнення з приватного виконавця на користь ОСОБА_2 понесених нею витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Слід зазначити, що стаття 452 ЦПК України передбачає можливість покладання судових витрат , пов"язаних з розглядом скарги, на приватного виконавця у випадку, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Суд вважає неможливим задоволення такої вимоги, оскільки будь-які судові витрати, що пов"язані із розглядом справи, повинні бути підтвердженими. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 450, 451, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_1, який здійснює представництво інтересів стягувача ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельниченка Олега Володимиовича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання при здійсненні виконавчого провадження наказу Святошинського районного суду м.Києва у справі № 759/17359/18 , задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельниченка Олега Володимиовича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання при здійсненні виконавчого провадження наказу Святошинського районного суду м.Києва у справі № 759/17359/18 зобов"язавши розглянути заяву представника стягувача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 про примусове виконання судового наказу.

У інших вимогах - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць