ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року

м. Черкаси

справа № 2-428/10 провадження № 22-ц/821/192/19 категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Торопенко Н.М.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

зацікавлені сторони: ПАТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи ПАТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 .

>

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив замінити стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_1 , а боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щодо стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Брокбізнесбанк».

Заяву мотивовано тим, що 26 вересня 2007 року між АТ «Брокбізнесбанк» і ОСОБА_3 було укладено договір № 221п-2007, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 143 000 грн. для придбання автомобіля, а відповідач в свою чергу зобов`язувався погасити кредит у термін до 25 вересня 2012 року, сплатити за його користування проценти у розмірі 16,5 річних.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 130 848,69 грн., судового збору 1 308,48 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн., а всього 132 407,17 грн.

На підставі зазначеного рішення було видано виконавчі листи, які в подальшому пред`явлено до виконання.

07 лютого 2018 року ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 уклали договір № 227 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимог, згідно з яким банк відступає, шляхом продажу новому кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на конкретних умовах - права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатках, в тому числі і до ОСОБА_3

22 вересня 2015 року ЦВ ДВС Черкаського МУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника.

Водночас із матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 до Другої нотаріальної контори звернувся син померлого ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого.

Отже, на думку заявника, він набув прав стягувача за договором про відступлення права вимоги, а ОСОБА_2 прав боржника в порядку правонаступництва у правовідносинах, які таке правонаступництво допускають.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не довів суду, що він являється титульним стягувачем та має право вимагати заміну боржника у виконавчому провадженні.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що укладення договору про відступлення (купівлі-продаж) прав вимог № 227 від 07 лютого 2018 року спрямоване на заміну кредитодавця (ПАТ «Брокбізнесбанк», який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг на фізичну особу ( ОСОБА_1 ), яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права, тому дана обставина стала додатковою підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою його заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Брокбізнесбанк» знаходиться на стадії ліквідації, а отже реалізація активів Банку відбувається у відповідності до розпорядження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

ОСОБА_1 придбав право вимоги за кредитними договорами на відкритих торгах, оформлених протоколом № UA-EA-2017-12-21-000332 від 10 січня 2018 року на підставі ст.ст. 6, 512-519, 627, 632, 656 ЦПК України та ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважає, що позиція суду не узгоджується із Положенням про виведення неплатоспроможних банків з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2.

Крім того, вважає, що суд не звернув належної уваги на те, що до змісту договору про відступлення права вимоги законодавством окремих обов`язкових умов не встановлено.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 27 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 12 липня 2019 року справу призначено до розгляду на 24 липня 2019 року.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Черкаської області ліквідовано, утворено Черкаський апеляційний суд.

Відповідно до ч. 5 ст 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

26 липня 2019 року розпочав свою роботу Черкаський апеляційний суд, у зв`язку з чим йому була передана для розгляду вказана цивільна справа.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями через систему документообігу суду визначено для розгляду суддю (суддю-доповідача) Черкаського апеляційного суду Бородійчука В.Г., суддів колегії: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

Ухвалою судді Черкаського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року матеріали цивільної справи 2-428/10 разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 14 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи про її розгляд та викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 27 травня 2010 року у справі № 2-428/10 стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 130 848,69 грн., судовий збір - 1 308, 48 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн., а всього 132 407,17 грн.

14 травня 2015 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Омельченком О.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2010 року № 2-428/10. ВП 47539732.

Під час вчинення виконавчих дій державному виконавцю стало відомо про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, внаслідок чого 22 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Розкошною Я.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження 47539732 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку із смертю боржника.

Із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся його син ОСОБА_2 .

Відповідно до Договору № 227 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07 лютого 2018 року, який укладено між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 , банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсяг та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у Додатках № 1, № 2, № 3 до цього Договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторін у виконавчому провадженні, ОСОБА_1 також надав копію Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, серед яких за порядковим № 281 значиться й кредитний договір № 221п-2007 від 26 вересня 2007 року, укладений між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3

1. Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) у відповідності до вимог чинного законодавства є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вже зазначалося вище, судом першої інстанції було встановлено, що 27 травня 2010 року було ухвалено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк». За наслідками ухвалення рішення суду було видано виконавчі листи, які поступили на виконання до Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ.

Під час виконання рішення суду, боржник ОСОБА_3 помер (22 квітня 2014 року), тому 22 вересня 2015 року Центральним відділом ДВС Черкаського МУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку зі смертю боржника.

Також, судом першої інстанції встановлено, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся син ОСОБА_3 - ОСОБА_2

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, ОСОБА_1 мотивував її тим, що має право на таку заміну як стягував за умовами Договору № 227 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07 лютого 2018 року, а ОСОБА_2 , прийнявши спадщину зобов`язаний прийняти всі зобов`язання, що належали його померлому спадкодавцю, в тому числі і по боргових зобов`язаннях відносно ПАТ Брокбізнесбанк».

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

За змістом п. 2.2 Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07 лютого 2018 року (а.с.148 Т. 1) новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього Договору, набуває наступні права кредитора за Основними договорами: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за Основними договорами щодо сплати боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатках № 1, № 2, № 3 до цього Договору та визначених на момент набуття Новим Кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатках № 1, № 2, № 3 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених Основними договорами, право вимагати та отримувати платежів за гарантією (якщо така видавалась), відшкодування за договорами страхування, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатках № № 1, 2, 3 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора відповідно до цього Договору в обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. До Нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування Боржниками кредитним коштами та права на здійснення договірного списання коштів із рахунку/рахунків Боржників, що надані Банку відповідно до умов Основних договорів.

Пунктом 4.1 Договору (а.с. 150 Т.1) визначено, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору новий кредитор сплачує Банку грошові кошти в розмірі 2 150 000,01 грн. (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 6.5 цього Договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Таким чином, положення п. п. 2.2, 4.1 Договору свідчать про те, що новий кредитор набуває права вимоги до боржників за Основними договорами з часу повного здійснення сплати Ціни Договору.

Доказів про те, що Ціну Договору було сплачено ОСОБА_1 в повному обсязі в суді першої інстанції сторонами не надано та не доведено даної обставини і в суді апеляційної інстанції.

Під час вирішення заяви ОСОБА_1 про заміну сторін у виконавчому провадженні суд першої інстанції правильно врахував правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11) та від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16).

Відповідно до вказаного правового висновку - із змісту положень ч. 3 ст. 512 ЦК України, ст. 1054 ЦК України та п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа.

Оскільки судом встановлено, що укладення Договору спрямоване на заміну кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг (ПАТ «Брокбізнесбанк»), на фізичну осіб, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права (фізична особа ОСОБА_1 ), тому суд правомірно зазначив, що вказана обставина є додатковою підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Крім того, правильний є висновок районного суду і про те, що вимога ОСОБА_1 про заміну боржника ОСОБА_3 на боржника ОСОБА_2 є похідною від тієї, чи довів заявник, що він є титульним стягувачем та має право вимагати заміну, а оскільки в даному випадку такої обставини доведено ОСОБА_1 не було, тому суд законно відмовив і в заміні боржника у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, вони були предметом судового розгляду та додаткового правового аналізу не потребують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи ПАТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді