КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Вовк С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, заінтересовані особи: фізична-особа підприємець ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ГУ ДФС у Полтавській області звернулось до суду із заявою, відповідно до якої просило прийняти рішення про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , а саме інформацію про обіг коштів на рахунках за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року р/р НОМЕР_3 (українська гривня) АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві та р/р НОМЕР_1 (українська гривня) ХОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» м Харків з зазначенням дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку зазначеним платником.

Вимоги мотивовано тим, що на обліку в ГУ ДФС у Полтавській області, Гадяцького управління перебуває фізична особа - підприємець ОСОБА_1 . На виконання плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік, видано наказ ГУ ДФС у Полтавській області від 04 квітня 2018 року №84441» про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 по 31 грудня 2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 по 31 грудня 2017». Проведення вказаної перевірки було заплановано з 17 квітня 2018 року та тривалістю 10 робочих днів.

В заяві зазначається, що відповідальними особами ГУ ДФС у Полтавській області здійснено вихід за місце реєстрації ФОП ОСОБА_1 з метою проведення перевірки, та встановлено відсутність останнього за адресою державної реєстрації. Відповідальними особами ГУ ДФС у Полтавській області проводились відповідні пошукові заходи, в результаті яких встановлено номер мобільного телефону ФОП ОСОБА_1 , за яким він повідомив про перебування у робочих справах в Закарпатській області.

Враховуючи викладене, заявник вказує, що проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 по 31 грудня 2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 по 31 грудня 2017 року працівниками ГУ ДФС у Полтавській області на даний час неможливе.

Заявник вважає, що таким чином рух коштів по розрахункових рахунках платника дасть змогу встановити фінансові взаємовідносини ФОП ОСОБА_1 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року у задоволенні заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області подало апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не надано належної оцінки доказам та обставинам по справі. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано нормативного обґрунтування ГУ ДФС У Полтавській області щодо необхідності та обставин справи, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю.

Враховуючи вищевикладене, ГУ ДФС у Полтавській області просило скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2019 року та постановити нове рішення, яким заяву ГУ ДФС у Полтавській області задовольнити в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_1 заперечуючи проти доводів викладених в апеляційній скарзі просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому вважав висновок суду першої інстанції щодо пропуску строку звернення заявником до суду із вказаною заявою обґрунтованим.

При апеляційному розгляді справи представник заявника Оніпченко В.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення місцевого суду скасувати та ухвалити постанову про задоволення поданої заяви. Обґрунтовуючи свої доводи вказав, що відмова суду першої інстанції з підстав пропуску строку внесення подання є необґрунтованою, оскільки чинним законодавством не регламентовано строки звернення податкового органу до суду із такою заявою. Безпідставним вважає, і висновок суду щодо передчасності звернення до суду із вказаним поданням, оскільки ФОП ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо проведення відносно нього планової перевірки до цього часу до податкового органу не з`явився та необхідні документи так і не подав що свідчить про ухилення від надання податковому органу відповідних документів.

ФОП ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився хоч про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через свого представника - ОСОБА_2 ( а.с. 100), тому апеляційний суд в порядку визначеному ч.2 ст. 372 ЦПК України провів розгляд вказаної справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ГУ ДФС у Полтавській області Оніпченко В.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено,що наказом ГУ ДФС у Полтавській області від 04 квітня 2018 року № 841, з метою проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків фізичної особи - ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року, наказано провести таку перевірку тривалістю 10 робочих днів з 17 квітня 2018 року(а.с.24).

Копію наказу від 04 квітня 2018 року № 841 надіслано рекомендованим поштовим відправленням № 126 за адресою: АДРЕСА_1 , яке отримано ОСОБА_1 03 червня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення потового відправлення (а.с.23).

Головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Полтавській області Черновим С. Г. та головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Полтавській області Стрюк І. В. на виконання наказу від 04 квітня 2018 року № 841, 17 квітня 2018 року здійснено вихід за адресою державної реєстрації платника податків ФОП ОСОБА_1 з метою проведення перевірки (а.с.8).

Заявник зазначив, що на момент здійснення заходів 17 квітня 2018 року встановлено відсутність платника податків ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , а за зазначеною адресою проживає громадянин ОСОБА_3 , який пояснив, що платник податків ФОП ОСОБА_1 за адресою державної реєстрації не проживає та про місцезнаходження останнього йому невідомо. За результатами складено акт від 17 квітня 2018 року № 458/16-31-13-11-52 перевірки місцезнаходження платника податків ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

18 квітня 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Полтавській області Черновим С. Г. та головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Полтавській області Стрюк І. В. здійснено заходи з пред`явлення, ознайомлення та вручення копії наказу від 04 квітня 2018 року № 841 за адресою місцезнаходження об`єкта оподаткування ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 . Разом з тим, на момент здійснення заходів 18 квітня 2018 року встановлено відсутність платника податків ФОП ОСОБА_1 за адресою місцезнаходження об`єкта оподаткування, саме АДРЕСА_2 . Особи, які перебували в приміщенні, повідомили, що ФОП ОСОБА_1 за даною адресою відсутній та відмовились від надання пояснень. За результатами перевірки складено акт від 18 квітня 2018 року № 464/16-31-13-11-52 перевірки місцезнаходження об`єкта оподаткування за адресою АДРЕСА_2 (а.с.10).

З метою подальшого реагування та вчинення дій у сприянні встановлення місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 та документів фінансово-господарської діяльності, службовою запискою ГУ ДФС у Полтавській області від 18 квітня 2018 року № 3019/7/16-31-13-11-20 направлено запит начальнику оперативного управління Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області майору податкової міліції Ткаченку А. В . та направлено запит ГУ ДФС у Полтавській області № 3019/7/16-31-13-11-0 від 18 квітня 2018 року. Крім цього, листом ГУ ДФС у Полтавській області від 04 липня 2018 року № 4884/7/16-31-13-11-20 «Про надання інформації» звернулась до оперативного управління Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області також з метою встановлення місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 .

На виконання службової записки від 18 квітня 2018 року № 3019/7/16-31-13-11-20 та листа від 04 липня 2018 року № 4884/7/16-31-13-11-20 «Про надання інформації» ГУ ДФС у Полтавській області отримано відповідь від оперативного управління Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області № 2069/8/16-03 від 16 липня 2018 року якою повідомлено, що в результаті вжитих заходів встановити місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 не представилось можливим.

Крім цього, листом від 03 січня 2019 року № 36/16-31-13-05-20 ГУ ДФС у Полтавській області звернулось до оперативного управління ГУ ДФС у Полтавській області проханням посприяти у встановлені місцезнаходженні ФОП ОСОБА_1 .

На виконання листа № 36/16-31-13-05-20 від 03 січня 2019 року оперативне управління ГУ ДФС у Полтавській області повідомило, що в ході пошукових заходів встановлено номер мобільного термінала ФОП ОСОБА_1 Під час телефонної розмови останній повідомив, що фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , але на даний час перебуває у робочих справах в Закарпатській області у зв`язку з чим на даний час відібрання письмових пояснень стосовно причетності до ведення фінансово-господарської діяльності та проведення перевірки неможливе.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що заявник звернувся до суду засобами поштового зв`язку 21 червня 2018 року і не надав суду доказів того, що строк проведення документальної позапланової перевірки, призначеної наказом від 04 квітня 2018 року № 841, було продовжено, згідно з положеннями пункту 82.1 Податкового кодексу України, у межах якого можливе збирання контролюючим органом документів з метою проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 або було призначено нову. Відомості про те, що місцезнаходження ОСОБА_1 не може бути встановлено, станом на час звернення до суду із заявою суду не надано, докази того, що він відсутній за відомими контролюючому органу адресами є застарілими, окрім того, як зазначає сам заявник, з ОСОБА_1 наявний телефонний зв`язок, тому на даний час такий висновок є передчасним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Згідно ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Статтею 62 вказаного Закону передбачаються випадки розкриття банком інформації щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками. Зокрема, така інформація розкривається банком центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику або за рішенням суду.

Крім того, вимоги до захисту, зберігання, використання та розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, визначені Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 № 267 (далі - Правила № 267).

Порядок та межі розкриття банками інформації, що містить банківську таємницю, визначені розділом 3 Правил № 267.

Пунктом 3.2 Правил № 267 передбачено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

Звертаючись до суду з заявою, Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області вказує на те, що ним було видано наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, дотримання законодавства щодо правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року. Однак, ФОП ОСОБА_1 не виконав законні вимоги посадових осіб, а саме не допустив до проведення планової виїзної документальної перевірки із підстав не перебування за місцем реєстрації та ненадання відповідної витребуваної документації.

Відповідно до вимог ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 20.1.5. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно зі ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що копію наказу про проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 отримано 05 квітня 2018 року, що підтверджується відповідним зворотнім повідомленням. (а.с. 23)

Разом із тим здійснити планову перевірку ФОП ОСОБА_1 перевіряючим особам ГУ ДФС у Полтавській області не вдалося, із підстав не проживання останнього за місцем своєї реєстрації як ФОП- АДРЕСА_1 , що підтверджується актами (а.с.8,9). Особи, що проживають за вказаною адресою відмилися надавати письмові пояснення з приводу місця перебування ОСОБА_1

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не з`явився ГУ ДФС у Полтавській області до проведення документальної планової перевірки, з метою реалізації та виконання покладених на заявника Податковим кодексом Україниправ та обов`язків, останній має право на отримання інформації, що містить банківську таємницю.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання ГУ ДФС у Полтавській області щодо отримання інформації, що містить банківську таємницю з підстав звернення із вказаним подання зав межами строків планової перевірки на думку колегії суддів є необґрунтованим, оскільки відповідно до вимог п.73.4 ст. 73 ПК України - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.

Згідно ст. 82 Податкового Кодексу України, тривалість документальної позапланової виїзної перевірки не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, інших платників податків - 10 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок можливе за рішенням керівника органу державної податкової служби не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Зазначеними нормами матеріального права не визначено строків звернення до суду із вказаним зверненням, а лише регламентовано строки здійснення відповідної перевірки щодо суб`єктів підприємницької діяльності, тому висновок суду першої інстанції про незаконність звернення ГУ ДФС у Полтавській області до суду із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю є помилковим.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 30 вересня 2011 року "Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб" зазначено, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що під час розгляду судом першої інстанції заяви порушено норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та прийняття постанови по суті вимог заявника.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі заяви Головним управлінням Державної фіскальної служби у Полтавській області сплачено судовий збір у розмірі 960,50 грн., а при подачі апеляційної скарги заявник сплатив 1440 грн. 75 коп. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення заяви, сплачений заявником судовий збір у суді першої та апеляційній інстанції підлягає стягненню з заінтересованої особи ФОП ОСОБА_1 на його користь.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1076 ЦК України, ст. 73 ПК України, ст. 61, 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення, яким заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (місце знаходження - вул. Лєскова, 9, м. Київ, ) розкрити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Полтавській області інформацію, що містить банківську таємницю відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме направити на адресу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області інформацію про обіг коштів за період із 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року на розрахункових рахунках № НОМЕР_3 (українська гривня) АТ «Райфазен банк Аваль» у м. Києві вул. Лєскова, буд. 9 МФО 380805 та розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня) в ХОД АТ «Райфазен банк Аваль» в м. Харків вул. Новгородська, 11 (МФО 350589) із зазначенням дати і суми операцій, призначення платежів, які подавалися до банку зазначеним платником.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (місце знаходження - вул. Європейська,4 м. Полтава, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2401,25 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Мотивований текст постанови виготовлено 14 листопада 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв