У Х В А Л А

про повернення заяви

копія
Справа № 401/3172/19 Провадження № 2-зз/401/7/19

15 листопада 2019 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Мельничика Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, треті особи які не заявляють самостіних вимог - ОСОБА_3 та Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року до суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Задорожня Н.С., із заявою в порядку ст.158 ЦПК України, про скасування заходів забезпечення позову визначених ухвалою Світловодського міського суду Кіровоградської області від 11 квітня 1997 року, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали поданої заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Положеннями ст. 158 ЦПК України чітко виокремлюється суб`єктний склад осіб позовного провадження, як-то сторін або третіх осіб, які приймають участь у розгляді цивільної справи відносно конкретного предмета спору, та наділені процесуальними можливостями подавати суду клопотання про скасування заходів по забезпеченню позову.

В контексті ч. 1, 4 ст. 158 ЦПК України суд розглядає з власної ініціативи або за клопотання учасника справи питання лише щодо вжитих судом заходів забезпечення позову та в межах конкретної справи.

Відповідно до абз.4 п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору(частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Як вбачається з матеріалів заяви, ухвалою Світловодського міського суду Кіровоградської області від 11 квітня 1997 року в порядку забезпечення позову і виконання рішення Світловодського міського суду від 17 лютого 1997 року у цивільній справі № 2-190/1997 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Вказаним рішенням вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг у сумі 930 грн. та 46 грн. 50 коп. судових витрат.

Заявники просять суд скасувати заходи забезпечення позову вжиті судом ухвалою Світловодського міського суду Кіровоградської області від 11 квітня 1997 року, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Суд роз`яснює заявникам, що у відповідності до ч.1 ст.42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

На підставі викладеного, судом встановлено, що заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були сторонами по справі № 2-190/1997 р., в рамках якої було постановлено ухвалу від 11 квітня 1997 року, та на підставі якої було накладено арешт, який заявники просять суд скасувати. Крім того, в заяві відсутні будь-які посилання на те, що заявники є правонаступниками будь-якої із сторін по вказаній справі.

Отже, у суду не має обґрунтованих підстав щодо прийняття заяви до розгляду.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У відповідності до п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, зокрема коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Цивільним процесуальним Законом України не регламентовано повернення такого роду заяв про скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим, суд вважає, що з урахуванням ч. 9 ст. 10 ЦПК України положення статті ст.185 ЦПК України підлягають застосуванню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявники в заяві зазначають про відсутністьу відділі ДВС виконавчих документів щодо стягнення будь-якої заборгованості. Проте, до заяви не додано належних доказів, які б свідчили про наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби з виконання рішення суду по справі № 2-190/1997 р., чи про докази такого виконання. На підтвердження вказаної вимоги до заяви додано довідку Світловодського МР ВДВС Головного територіального управілння юстиції у Кіровоградській області від 04.11.2019 р., з якої вбачається, що у відділі ДВС відсутні виконавчі документи щодо стягнення коштів із заявника - ОСОБА_1 . Натомість остання, як встановлено з матеріалів справи, не була стороною по цивільній справі № 2-190/1997р.

Таким чином, з огляду на те, що заявники звернулися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст.158 ЦПК України в межах цивільної справи, в якій вони не приймали участі по справі як сторони або треті особи, тому суд вважає, що заяву слід повернути заявникам.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що заявники не позбавлені права звернутися до суду із відповідним позовом про звільнення майна з-під арешту, якщо вважають, що вжиті заходи забезпечення позову порушуються їх права.

Керуючись ст.ст 10, 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, в порядку ст.158 ЦПК України, треті особи які не заявляють самостіних вимог - ОСОБА_3 та Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області- повернути заявникам.

Роз`яснити заявникам, що вони не позбавлені права пред`явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту, якщо вважають, що вжиті заходи забезпечення позову порушуються їх права.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик