Справа № 353/856/19
Провадження № 2/353/444/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н. І.

з участю секретаря судового засідання Риндич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач заяву ОСОБА_1 про відвід складу суду по цивільній справі № 353/856/19 (провадження 2/353/444/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

06.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Разом з матеріалами цивільної справи від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід складу суду, в якій останній вказав, що є Тлумацьким міським головою і може вступати в господарські відносини з Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області та кожним суддею зокрема, від імені Тлумацької міської об`єднаної територіальної громади, відповідно до вимог статті 36 ЦПК України, тому заявляє відвід скдаду суду по справі за його позовом. У зв`язку з вищенаведеним, просив скерувати справу для розгляду в найближчий територіально місцевий загальний суд першої інстанції відповідно до ст. 31 ЦПК України.

06.09.2019 року цивільну справу було внесено до системи автоматизованого розподілу та цього ж дня протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано на розгляд судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. для розгляду.

09.09.2019 року через канцелярію суду головою/суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. подано пояснення, в яких вона вказала, що Тлумацький районний суд Івано-Франківської області перебуває на підвідомчій Круховському Р.П., як голови Тлумацької ОТГ, території, в результаті чого між установами, та безпосередньо між ним та нею, як головою суду, виникають різного роду господарські, організаційні та інші питання, що може поставити упередженість чи опосередковану заінтересованість в результатах розгляду даної справи. Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції. Тому, враховуючи викладене, приходить до висновку про те, що вона - ОСОБА_3 , як голова/суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, не може бути головуючим у вищевказаній справі.

У зв`язку з вирішенням питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши заяву, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного:

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Нормами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України, передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на ім`я Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Так у відповідності до п.п. 49-54 рішення Європейського Суду з прав людини, Справа "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 09.11.2006 року, яке є остаточним відповідно до умов п. 2 статті 44 Конвенції, зазначено:

«49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (interalia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

50. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

51. Суд не переконаний, що у цій справі достатньо ознак, щоб вирішити, що судді Артемівського суду, які розглядали справу заявниці, проявляли особисту упередженість. У будь-якому випадку Суд не вважає за необхідне розглядати це питання, оскільки з причин, викладених нижче, він дійшов висновку, що у цій справі мала місце безсторонність суду за об`єктивним критерієм.

52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови ОСОБА_4 , чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

53. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (DeCubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "КастіллоАльгар проти Іспанії" (CastilloAlgar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

54. Суд зазначає, що Уряд не оспорював твердження заявниці стосовно того, що голова Артемівського суду, який одноособово розглядав справу заявниці у суді першої інстанції та чиї рішення були залишені без змін судами вищих інстанцій, просив та безоплатно отримував певне майно від Компанії-відповідача. На думку Суду, за цих обставин побоювання заявниці щодо небезсторонності ОСОБА_5 можна вважати об`єктивно виправданими, незважаючи на той факт, що Артемівський суд задовольнив одну із скарг заявниці. Більше того, суди вищих інстанцій, розглядаючи скарги заявниці, не взяли до уваги її твердження щодо цього питання».

В результаті прийняття Європейським Судом з прав людини рішення по вищевказаній справі «Білуха проти України», Верховний суд України у своєму рішенні від 22.05.2008 р. зробив висновок про те, що «не в інтересах правосуддя», в кінцевому рахунку, допускати найменші сумніви в неупередженості суду».

Наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, має визначатись за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (вісник ВСУ № 4/2008 стор. 31).

Враховуючи, що відвід суду (судді) заявлено до моменту відкриття провадження у справі, відвід є вмотивованим, для забезпечення умов, за яких у сторін по справі не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою недопущення в подальшому тиску на правосуддя, виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючої судді у розгляді справи, з урахуванням наявної в позивача недовіри до суддів Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, результатом якої стала заява про відвід, для забезпечення умов, за яких у відповідача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про задоволення заявленого відводу.

На підставі наведенного, та керуючись ст.ст. 10, 36, 39, 40, 247, 260-261 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про відвід складу суду.

Відвести суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Надію Іванівну від розгляду цивільній справі № 353/856/19 (провадження 2/353/444/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Дану цивільну справу передати до канцелярії Тлумацького районного суду Івано-Франківської областідля визначення іншого складу суду у порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

ГоловуючийН. І. Лущак