Справа № 142/96/18
Провадження № 22-ц/801/1900/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 рокуСправа № 142/96/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Денишенко Т.О., Марчук В.С., секретар Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року про затвердження мирової угоди, постановлену суддею Гришиною А.А., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року затверджено мирову угоду у даній цивільній справі, укладену між позивачем ОСОБА_1 з однієї сторони, та представником відповідача Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області - адвокатом Купрієм О.М., з другої сторони.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що мирова угода затверджена між позивачем ОСОБА_1 та представником відповідача - адвокатом Купрієм О.М., який не є стороною у даній справі; пункт 2 резолютивної частини ухвали не може бути виконаним, оскільки посада прибиральника службових приміщень, на яку поновлено позивача, відсутня в штатному розписі; пункти 3 та 4 резолютивної частини ухвали виходять за межі позовних вимог і не відповідають чинному законодавству; в ордері, яким посвідчено повноваження представника відповідача відсутні або не в повній мірі зазначено відомості, передбачені Положенням про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, а тому він не є належним документом, що підтверджує повноваження адвоката Купрія О.М. , як представника сільської ради; договір між адвокатом Купрієм О.М. та Студенянською сільською радою не укладався; відповідач не виконав пункт 1 резолютивної частини оскаржуваної ухвали про необхідність до 22.07.2019 скасувати розпорядження, яким її було звільнено з роботи; оскаржувана ухвала не відповідає вимогам до виконавчого документа.

Відзиву на апеляційну скаргу від Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області не надійшло.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву учасників, суд першої інстанції виходив з того, що укладена між позивачем та представником відповідача мирова угода не суперечить вимогам діючого законодавства, укладена в інтересах обох сторін, які подали відповідну заяву, умови мирової угоди та виконання сторонами умов мирової угоди не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 30.01.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області, в якому просила: визнати розпорядження Студенянського сільського голови від 26.12.2017 №110 про звільнення її з посади прибиральника службових приміщень за п. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним і скасувати його; поновити її на вказаній посаді з 03 січня 2018 року; стягнути з Студенянської сільської ради на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 03.01.2018 по день винесення рішення суду (а.с.1-2 т.1).

15 липня 2019 року ОСОБА_1 та Студенянська сільська рада Піщанського району Вінницької області в особі представника - адвоката Купрія О.М. звернулися до Піщанського районного суду Вінницької області із заявою про затвердження мирової угоди з текстом самої мирової угоди.

Вказана заява з текстом мирової угоди підписана позивачем ОСОБА_1 та представником відповідача - адвокатом Купрієм О.М. (а.с.108-109 т.2).

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року заяву задоволено та затверджено у справі мирову угоду за наступних умов:

« 1. Відповідач скасовує розпорядження Студенянського сільського голови від 26 грудня 2017 року № 110 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади прибиральника службових приміщень за пунктом 1 статті 40 КЗпП України» до 22 липня 2019 року включно.

2. Відповідач приймає на роботу ОСОБА_1 на посаду прибиральника службових приміщень адміністративної будівлі Студенянськї сільської ради у селі Гонорівка на 0,5 штатної одиниці згідно штатного розпису з моменту набрання ухвалою Піщанського районного суду про затвердження даної мирової угоди законної сили.

3. Відповідач виплачує ОСОБА_1 компенсацію втраченого доходу з 12 січня 2018 року по 15 липня 2019 року у сумі 10000 гривень протягом серпня 2019 року.

4. Відповідач сплачує єдиний соціальний внесок з 12-го січня 2018 року по 15 липня 2019 року з розрахунку мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством щодо ОСОБА_1

5. Судові витрати відносяться за рахунок сторін.

6. Сторони стверджують, що наслідки укладення даної мирової угоди та затвердження її судом відповідно до статей 207, 208, 255, 256 ЦПК України їм роз`яснені та зрозумілі.

Мирова угода укладена в трьох примірниках по одному для кожної сторони угоди та один для суду для приєднання до матеріалів цивільної справи. Кожний примірник угоди має силу оригіналу.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала суду про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом і у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди дана ухвала суду може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу закрито.

Наслідки закриття провадження у цивільній справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст. 256 ЦПК України, які не допускають повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у разі закриття провадження у справі, cторонам відомі і зрозумілі.»

У ч. 7 ст. 49 ЦПК України зазначено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно частини 3 вказаної статті, до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Із вказаного слідує, що представник сторони може укласти у справі мирову угоду, тому безпідставними є твердження скаржника, що адвокат не є стороною у справі і не може укладати мирову угоду.

Фактично, виходячи із змісту апеляційної скарги та пояснень апелянта в судовому засіданні, ОСОБА_1 бажає скасувати ухвалу про затвердження мирової угоди, так як умови угоди не виконуються відповідачем.

У ч. 3 ст. 208 ЦПК України зазначено, що у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень, про що було роз`яснено сторонам в оскаржуваній ухвалі.

Доводи скаржника про те, що пункти 3 та 4 резолютивної частини оскаржуваної ухвали виходять за межі позовних вимог судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки суд лише затверджує мирову угоду, умови такої угоди визначаються самими сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 ЦПК України, у мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Затверджуючи мирову угоду, судом першої інстанції не було встановлено порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб.

ОСОБА_1 , зазначаючи про невідповідність наявного в матеріалах справи ордеру (серії ВН № 029348 від 24.04.2018) Положенню про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36 (який був чинним на момент видачі ордеру) (далі - Положення), посилається на пункти 12.2, 12.3, 12.5 та 12.7, однак, пункт 12 Порядку від 17.12.2012 №36 не містить вказаних підпунктів, що позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити, яким саме вимогам закону, на думку скаржника, не відповідає ордер.

Посилання скаржника на те, що зі змісту ордеру слідує, що договір про надання правової допомоги між Студенянською сільською радою Піщанського району Вінницької області та адвокатом Купрієм О.М. не укладався є голослівними, оскільки не підтверджується жодним чином. Навпаки, представник відповідача пояснив, що адвокат дійсно представляв їх інтереси без будь-яких обмежень з усіма повноваженнями, в тому числі укладення мирової угоди, і сільська рада не заперечувала проти затвердження мирової угоди, укладеної з позивачем.

За приписами ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером ЦПК України не вимагає.

Та обставина, що в ордері, виданого адвокатом Купрієм О.М., не міститься посилання на договір про надання правової допомоги, не заслуговує на увагу, так як відсутність в ордері інформації, на підставі чого він виданий, не свідчить про перевищення адвокатом своїх повноважень чи про відсутність у нього повноважень на представництво інтересів сільської ради, зокрема, при укладанні мирової угоди.

Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер може бути оформлений адвокатом лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 400-1 Кримінального кодексу України).

Відповідно до п. 14 вищезазначеного Положення (яке було чинним на момент видачі ордеру), про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній зобов`язаний вказати на звороті ордера.

За відсутності запису в ордері серії ВН № 029348 від 24.04.2018 щодо обмежень адвоката Купрія О.М., підстави вважати, що у адвоката такі повноваження були відсутні, немає.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18 є безпідставним, оскільки в ній йде мова про неналежність наданого адвокатом на підтвердження своїх повноважень ордеру через відсутність в ньому конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам виконавчого документа, встановленими п.п. 4, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме щодо зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника, а також строку пред`явлення його до виконання.

Однак, відсутність в оскаржуваній ухвалі вказаних відомостей не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Державний виконавець у разі необхідності відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» може отримати інформацію щодо ідентифікаційного коду боржника, а строк пред`явлення рішення до виконання встановлений законом (ст. 12 вказаного Закону), і в даному випадку становить три роки.

Колегія суддів зважає на те, що мировою угодою, яка затверджена судом і не оспорювалася відповідачем, підтверджується правильність дій представника відповідача щодо її підписання, і жодним чином не порушує право позивача, вимоги якого задоволено, отже ухвала суду направлена на захист інтересів ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для відмови в затвердженні мирової угоди у суду першої інстанції не було, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2019 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Т.О. Денишенко

В.С. Марчук