Справа № 415/2372/19
Провадження № 22-ц/810/656/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року, серпня місяця, 28-го дня, Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Гаврилюка В.К., Єрмакова Ю.В., за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 20 червня 2019 року у цивільній справі (№ 415/2372/18 суддя І інстанції Фастовець В.М.) за скаргою Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» про визнання неправомірними дій державного виконавця та про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи компанія «Річком Лімітед» (Reachcom Limited), Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат», головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта Іван Миколайович, -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу» звернулися до Лисичанського міського суду Луганської області із скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця та про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи компанія «Річком Лімітед» (Reachcom Limited), Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат», головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта Іван Миколайович. Просили суд визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 58426783 від 20 лютого 2019 року. Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58426783 від 20 лютого 2019 року.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 20 червня 2019 року скаргу Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» про визнання неправомірними дій державного виконавця та про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи компанія «Річком Лімітед» (Reachcom Limited), Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат», головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта Іван Миколайович - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу» звернулася до суду із апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просили скасувати ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 20 червня 2019 року та ухвалити по справі нове рішення, яким визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ Іванюти І.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 58426783 від 20 лютого 2019 року, визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 58426783 від 20 лютого 2019 року. Компанією «Річком Лімітед» було подано відзив на зазначену апеляційну скаргу, в якому просили апеляційну скаргу Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» без задоволення, а ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 20 червня 2019 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, заперечень проти неї, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розглянувши скаргу Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» суд першої інстанції встановив, що відповідно до Арбітражного регламенту Лондонського міжнародного арбітражу (London Court of International Arbitration) було розглянуто справу № 111798 за позовом компанії «Річком Лімітед» (Reachcom Limited) до Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» та публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», в якості солідарних боржників, про стягнення простроченої заборгованості за Угодою про кредитну лінію від 16 вересня 2005 року. Остаточним Арбітражним рішенням Лондонського міжнародного арбітражу від 30 квітня 2012 року було постановлено стягнути з боржника та публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», в якості солідарних боржників, на користь стягувана заборгованість в сумі 47 900 000 доларів США; 9 354 792,90 доларів США нарахованих процентів; 5 991,04 фунтів стерлінгів в рахунок арбітражних витрат стягувача; та 271 498,87 фунтів стерлінгів в рахунок юридичних видатків, витрат і виплат стягувача. Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 17 серпня 2017 року у справі № 415/2376/15-ц було визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України вказаного рішення Лондонського міжнародного арбітражу від 30 квітня 2012 року. Зазначена ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 17 серпня 2017 року була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 10 листопада 2017 року та постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 травня 2019 р. 20 лютого 2019 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 415/2376/15-ц виданого 28.12.2017 Лисичанським міським судом (а.с.5-6). Відмовляючи у задоволенні вимог за заявою суд першої інстанції дійшов до висновків про те, що державним виконавцем при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 лютого 2018 року не було допущено грубих порушень, а скаржником не наведено та не було надано суду доказів існування зворотного.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, адже до них він дійшов з належним дотриманням норм процесуального та матеріального права, з належним врахуванням усіх обставин справи що підлягали вивченню та оцінці. Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доводи та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права, оскаржувана ухвала є належним чином вмотивованою.

Щодо посилань скаржника у апеляції на те, що суд першої інстанції не врахував відсутності зазначення в оскаржуваній постанові про стягнення з Боржника 1 виконавчого збору то в оскаржуваній ухвалі надано мотивацію з цього приводу, колегія суддів враховує що державний виконавець виніс окрему постанову у виконавчому провадженні про стягнення виконавчого збору, немає підстав для висновків про порушення цією обставиною прав апелянта, винесення постанови про стягнення виконавчого збору державним виконавцем одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження не суперечить діючому процесуальному законодавству. Висновки суду першої інстанції з цього приводу є наведеними в оскаржуваній ухвалі.

Щодо доводів про неспівпадіння адрес у постанові про відкриття, направлення копії постанови на адресу адвоката то і ці доводи отримали свою належну оцінку в оскаржуваній ухвалі, були досліджені судом, суд розцінив ці невідповідності як незначні, врахував що боржником була зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження адреса вказувалася у заяві до органів ДВС у виконавчому провадженні, яке було об`єднано з провадженням, скарга на постанову про відкриття якого розглядається, дійшов до висновків про те, що зазначення в оскаржуваній постанові тих чи інших адрес учасників виконавчого провадження об`єктивно не може мати наслідком порушення норм права, адже предметом правового регулювання цих норм у виконавчому провадженні є цілком інші правовідносини. Колегія суддів погоджується із висновками про те, що зазначені у оскаржуваній постанові адреси забезпечували отримання Постанови Боржником. Наявні невідповідності у постанові про відкриття виконавчого провадження та адресах боржника у матеріалах виконавчого провадження є незначними та такими що не впливають на виконання рішення суду, а відтак не заслуговують на увагу. У постанові про відкриття провадження було зазначено як адресу боржника - Київ АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 (а.с.5 т6), так і іншу адресу цього ж боржника: Краматорськ, вул АДРЕСА_3 Орджонікідзе, 6 (а.с.5 т6). З пояснень державного виконавця вбачається що адреса «Київ, вул. Шовковична, 42/44» була зазначена з метою сприяння виконанню рішення, ця адреса була зазначена представником боржника при його листуванні по одному з проваджень ( у заяві від 10.Х.2017 року №337), які були у подальшому об`єднанні. Зі змісту самої скарги на постанову про відкриття вбачається що копія постанови була отримана адвокатом Ткаченком С.В., який і повідомив боржника про винесену постанову (а.с. 3 т.6), ця постанова і була оскаржена у судовому порядку з формальних підстав тобто право боржника порушено не було. Отже, за таких обставин колегія суддів враховує що зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження адреса вказувалася у заяві представника боржника до органів ДВС у виконавчому провадженні, яке було об`єднано з провадження, скарга на постанову про відкриття якого розглядається. Як вбачається з наявних у справі доказів копію оскаржуваної постанови було направлено державним виконавцем на адресу адвоката, що приймав участь у виконавчому провадженні, тобто державним виконавцем вжито належних заходів для виконання судового рішення та вручення постанови представнику. Крім того, колегія суддів бере тут до уваги і те, що інша адреса боржника : «Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 6» теж фактично є зазначеною у спірній постанові, навіть двічі (а.с.5 т6)».

Суд першої інстанції врахував при винесенні оскаржуваної ухвали і висловлені 20 березня 2018 Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду позиції по справі № 910/25711/13, врахував і що у рішенні у справі "Янголенко проти України", n. 14077/05 від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес. Колегія суддів враховує, що розглядаючи скарги на дії судових виконавців, суди повинні давати обґрунтований аналіз обставин порушення виконавчого провадження, визначати значущість помилок чи недоліків, допущених судовим виконавцем в контексті того, щоб не допустити без виконання остаточних та значущих судових рішень на шкоду однієї з сторін виконавчого провадження. Наведені апелянтом твердження не свідчать про значущі помилки чи недоліки виконавчого провадження. Доводи апелянта не впливають в цілому на правильність прийнятого судовим виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження. Доводи скаржника про порушення прав боржника у зв`язку неможливістю негайно оскаржити постанову про порушення виконавчого провадження колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в межах розумних строків скаржник скористався правом на подання скарги на дії судового виконавця і вона була розглянута судами.Отже, за таких обставин колегія суддів приходить до висновків про те, що суди першої інстацнії дійшов до вірного висновку про недоведення скаржником істотного порушення його прав у виконавчому провадженні. державним виконавцем при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження не було допущено грубих порушень, підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження немає, судове рішення підлягає виконанню. При оцінці доказів суд першої інстанції належним чином оцінив усі належні та допустимі докази у їх сукупності, ухвалив судове рішення з належним додержанням норм матеріального і процесуального права без таких порушень, що давали б підстави для скасування судового рішення. Статтею 375 ЦПК є передбачено що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» залишити без задоволення.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді