Справа № 706/1358/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участюсекретаря Лещенко О.Л.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк - Агро» в особі директора Хливнюка Сергія Івановича про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до СТОВ «Маяк - Агро» в особі директора Хливнюка С.І. про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Просила: визнати неправомірними дії СТОВ «Маяк - Агро» в особі ОСОБА_4 у формі відмови у наданні запитуваної інформації; зобов`язати СТОВ «Маяк -Агро» в особі директора Хливнюка С.І. надати інформацію, а саме, належним чином засвідчені копії: наказу про прийняття на роботу ОСОБА_5 , наказу про звільнення ОСОБА_5 , трудової книжки ОСОБА_5 , колективного договору СТОВ «Маяк - Агро», правил внутрішнього трудового розпорядку СТОВ «Маяк - Агро», посадової інструкції ОСОБА_5 , табелю обліку робочого часу ОСОБА_5 за період з 01.01.2019 р. по день звільнення, а також довідку про заробітну плату в період з 01.01.2019 р. по день звільнення з детальним розписом всіх відрахувань податків та зборів, а також кількості відпрацьованих днів у кожному місяці.
В обрунтування позову посилалась на те, що вона є особою, якій її син та довіритель ОСОБА_5 надав право представляти його інтереси в будь-яких установах, підприємствах та організаціях з правом отримувати від таких будь-яку інформацію, яка стосується її довірителя, що підтверджується довіреністю від 21.05.2019 р. ННЕ №481025. ОСОБА_5 було призвано на строкову військову службу 08.04.2019 р., що підтверджується повісткою Христинівського районного військового комісаріату. Дізнавшись про призов, директор СТОВ «Маяк - Агро» ОСОБА_4 , де працював її довіритель, звільнив його з роботи за прогул без поважних причин заднім числом, про що їй стало відомо від самого директора. В пояснення таких дій ОСОБА_4 зазначив, що не буде і не хоче платити кошти ОСОБА_5 під час проходження військової служби, тому що держава йому ці кошти не відшкодує. Її довіритель ОСОБА_5 з такою позицією ОСОБА_4 не погодився та вирішив звернутися до суду щодо порушення його трудових прав. Проте, після звільнення ні наказу про звільнення, ні трудової книжки йому вручено не було, адже ці документи є підставою звернення до суду. Вона як довіритель звернулася до управління Держпраці у Черкаській області щодо порушення трудових прав ОСОБА_5 , проте отримала відповідь уповноваженого органу, що перевірки не проводяться з 14.05.2019 р., та пораду звернутися до суду за захистом порушених прав. 24.05.2019 р. вона звернулася до СТОВ «Маяк-Агро» з інформаційним запитом, в якому просила надати інформацію, чи перебуває ОСОБА_5 в трудових відносинах з СТОВ «Маяк - Агро», якщо не перебуває, то надати належним чином засвідчену копію наказу про звільнення. У відповідь на її звернення від 24.05.2019 р. СТОВ «Маяк -Агро» повідомило, що ОСОБА_5 у трудових відносинах з підприємством не перебуває. Інших документів надано не було. 02.07.2019 р. вона повторно звернулася до СТОВ «Маяк -Агро» із заявою про надання інформації, а саме належним чином завірених копій: наказу про прийняття на роботу ОСОБА_5 , наказу про звільнення ОСОБА_5 , трудової книжки ОСОБА_5 , колективного договору СТОВ «Маяк -Агро», правил внутрішнього трудового розпорядку СТОВ «Маяк- Агро», посадової інструкції ОСОБА_5 , табелю обліку робочого часу ОСОБА_5 за період з 01.01.2019 р. по день звільнення та довідки про заробітну плату в період з 01.01.2019 р. по день звільнення з детальним розписом всіх відрахувань податків та зборів, а також кількості відпрацьованих днів у кожному місяці. У відповідь на її звернення від 02.07.2019 р. СТОВ «Маяк - Агро» зазначило, що надає роз`яснення та має своїм обов`язком відповідно до ст.116 КЗпП України повідомити письмово працівника про нараховані суми, належні йому при звільненні та до відповіді надає довідку про суми, виплачені ОСОБА_5 при звільненні 11.04.2019 р. Проте, запитуваних документів відповідно до її заяви СТОВ «Маяк - Агро» не надало та не зазначило причин ненадання такої інформації. Проте з такою позицією СТОВ «Маяк - Агро» вона не згодна та вважає її протиправною, оскільки СТОВ «Маяк - Агро» є підприємством, з яким перебував у трудових відносинах ОСОБА_5 та розпорядником запитуваної інформації.

Відповідачем був наданий до суду відзив на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позову повністю. У відзиві зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Тобто обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Заявлена ОСОБА_1 вимога не містить жодного обгрунтування про підстави для звернення, позивач не вказує, яке її право порушено і нормами якого законодавства передбачений обраний нею спосіб його захисту. Позивач не надає чіткого визначення поняттю захист порушеного права, внаслідок чого він підмінений ОСОБА_1 такими правовими інститутами як витребування доказів та забезпечення доказів. Недолугість свого маніпулювання поняттями позивач намагається приховати нормами законів, які є абсолютно неприйнятними у наведеній у позові ситуації, зокрема ст. 302 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 9 Закону України «Про інформацію». Відповідач у справі розпорядником інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є, а тому обов`язок виконувати наведені у позові положення вказаного Закону у нього відсутні.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Пояснив, що після звільнення ОСОБА_5 з СТОВ «Маяк - Агро» йому не було вручено ні копії наказу про звільнення, ні трудової книжки. Інформація, зазначена у позові, не є публічною і потрібна для звернення до суду із позовною заявою про порушення трудових прав ОСОБА_5 .Відповідно до трудового законодавства звільненому працівникові повинні бути видані копія наказу про звільнення та трудова книжка. Інші зазначені у позові документи можна витребувати при подачі позовної заяви. ОСОБА_1 є належним позивачем у справі, відповідно до наданої їй довіреності вона одержала право на отримання інформації.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов та позицію свого представника ОСОБА_2 підтримала повністю.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала повністю, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов. Пояснила, що ОСОБА_1 не може бути позивачем у справі, її права не порушені, вона не має права особистої немайнової вимоги, представник за довіреністю у разі задоволення позову для себе нічого не здобуває. Відповідно до наданої їй довіреності ОСОБА_1 не може бути позивачем у справі, право вимоги їй не передавалось. У вказаних у позові законах не зазначено про обов`язок відповідача надавати подібну інформацію. Переписка, копія якої наявна в матеріалах справи, дійсно мала місце. Чи видавались ОСОБА_5 копія наказу про звільнення та трудова книжка, інформацією не володіє.
Заслухавши вступне слово учасників судового процесу, дослідивши письмові докази: копії довіреності на представництво інтересів ОСОБА_5 від 21.05.2019 р.; відповіді управління держпраці у Черкаській області від 21.06.2019 р. №с-445/14-01/3883; заяви ОСОБА_1 до СТОВ «Маяк -Агро» від 24.05.2019р. про надання інформації; відповіді СТОВ «Маяк - Агро» від 14.06.2019 р. №19; заяви ОСОБА_1 до СТОВ «Маяк - Агро» від 02.07.2019 р. про надання інформації; відповіді СТОВ «Маяк - Агро» від 03.08.2019 р. №31; довідки СТОВ «Маяк - Агро» від 03.08.2019 р. №31; повістки Христинівського районного військового комісаріата від 08.04.2019 р., інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 довіреністю від 21.05.2019 р., посвідченою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською О.В., зареєстровано в реєстрі за № 517, уповноважив ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 представляти його інтереси з будь-яких питань в установах, підприємствах та організаціях усіх форм власності, судових органах, з правом одержувати від таких будь-які документи, витяги та/або їх копії та інформацію, що стосується проваджень та справ, для чого їм також було надане право подавати від його імені заяви, в тому числі позовні, отримувати будь-які документи, необхідні для виконання повноважень, вказаних у даній довіреності, отримувати необхідні довідки та документи.

Позивач ОСОБА_1 зверталась до управління Держпраці у Черкаській області, на її звернення останнє 21.06.2019 р. повідомило, що проведення заходу державного контролю щодо можливого порушення законодавства про працю адміністрацією СТОВ «Маяк Агро» за її зверненням не є можливим, та порекомендувало звернутися безпосередньо до суду.

24.05.2019 р. ОСОБА_1 зверталась до СТОВ «Маяк-Агро» із заявою, у якій просила надати інформацію про перебування ОСОБА_5 в трудових відносинах з СТОВ «Маяк - Агро», а якщо такі відносини припинені - надати належним чином засвідчену копію наказу про звільнення. СТОВ «Маяк -Агро» своїм листом від 14.06.2019 р. надало відповідь, що ОСОБА_5 у трудових відносинах з підприємством не перебуває, документів надано не було.

02.07.2019 р. ОСОБА_1 знову зверталась до СТОВ «Маяк -Агро» із заявою про надання інформації, а саме належним чином засвідчених копій: наказу про прийняття на роботу ОСОБА_5 , наказу про звільнення ОСОБА_5 , трудової книжки ОСОБА_5 , колективного договору СТОВ «Маяк -Агро», правил внутрішнього трудового розпорядку СТОВ «Маяк- Агро», посадової інструкції ОСОБА_5 , табелю обліку робочого часу ОСОБА_5 за період з 01.01.2019 р. по день звільнення та довідки про заробітну плату в період з 01.01.2019 р. по день звільнення з детальним розписом всіх відрахувань податків та зборів, а також кількості відпрацьованих днів у кожному місяці.

03.08.2019 р. СТОВ «Маяк - Агро» надало відповідь на вказане звернення ОСОБА_1 , долучивши довідку про належні ОСОБА_5 суми при його звільненні, виплата яких здійснена 11.04.2019 р., інших документів надано не було.

Згідно з статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Із чіткого змісту наведених норм права (ст. 4 ЦПК України та ст.15 ЦК України) випливає, що право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються.

Інакше кажучи, навіть у разі обґрунтованого і підставного позову, але у разі, коли жодне право особи, яка звернулася із позовом, не порушене і не оспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.

Тож в суді має постати питання: яке право особи порушене, котре вона захищає цим позовом і в чому конкретно виразилось порушення цього права, яке належить саме позивачу?

Верховний Суд України у постанові від 18.05.2016 р. у справі № 6-658цс15 висловив таку правову позицію: «Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 24.05.2017 р. у справі № 6-951цс16, від 09.12.2015 р. у справі № 6-849цс15, від 03.09.2014 р. у справі № 6-84цс14, від 25.12.2013 р. у справі № 6-94цс13.

Отже, дотримуючись вказаних правових позицій та враховуючи норми ч.1 ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, можна стверджувати, що у разі, коли навіть позов є обгрунтованим і підставним, наприклад, якщо дійсно навіть є порушення закону, які, в принципі, зазвичай, тягнуть задоволення позову, але в конкретній справі жодне право, свобода чи інтерес саме позивача не було порушено зазначеними у позові незаконними діяннями відповідача, то в такому разі правових підстав для задоволення такого конкретного позову немає.

Інакше кажучи, відмова у задоволенні позову відбувається з підстав відсутності порушення прав та інтересів позивача.

Причому докази такого конкретного, об`єктивного порушення повинен навести у позовній заяві позивач, оскільки на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування.

Суд вважає, що у даній конкретній ситуації права позивача ОСОБА_1 як представника за довіреністю ОСОБА_5 не порушені, а тому вона не має права особистої немайнової вимоги до відповідача.

ОСОБА_5 своєю довіреністю уповноважив ОСОБА_1 представляти саме його інтереси з будь-яких питань в установах, підприємствах та організаціях усіх форм власності, судових органах, з правом одержувати від таких будь-які документи, необхідні для виконання повноважень, вказаних у даній довіреності, - а саме повноважень на представництво його інтересів.

Коли ОСОБА_1 на підставі довіреності зверталась до відповідача із заявами, то вона діяла в інтересах саме ОСОБА_5 , а не у своїх інтересах.

А тому, ненадання позивачу ОСОБА_1 відповідачем документів, зазначених у її заявах, може свідчити лише про можливе порушення прав саме ОСОБА_5 , в інтересах якого вона зверталась із заявами, але не про порушення її прав.

Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Крім того, при вирішенні справи суд враховує таке.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Однак, гарантоване цією статтею Конституції України право на захист можливе лише в разі порушень. Тому логічною вимогою є обґрунтування такого порушення. Воно має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване в законах. Аналогічну ідею закріплено в ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як на правове обгрунтування позову ОСОБА_1 покликалась на ст. 302 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про інформацію», ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У частині 1 ст. 302 ЦК України передбачено, що фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про інформацію» основними видами інформаційної діяльності є створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорона та захист інформації.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

У той же час відповідач у справі не є розпорядником інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації», що випливає зі змісту ст. 13 цього Закону.

Тобто, жоден із цих законів не передбачає обов`язку відповідача надавати запитувані позивачем інформацію, документи.

Як випливає зі змісту позовної заяви, вступного слова представника позивача ОСОБА_2 , запитувані інформація та документи необхідні для підготовки та подання позову в інтересах ОСОБА_5 про захист порушених трудових прав.

З цією метою ОСОБА_5 чи особа, яка діє в його інтересах, могли б скористатись положеннями КЗпП України, зокрема, ст. 47 про обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати трудову книжку, копію наказу про звільнення з роботи; ст. 110 про розміри оплати праці; ст. 116 про нараховані суми, належні працівникові при звільненні.

У разі ненадання зазначених документів ОСОБА_5 чи особа, яка діє в його інтересах, могли б звернутись до суду з окремим позовом або позовом про захист порушених трудових прав, передбачивши при цьому витребування необхідних доказів відповідно до ст. 84 ЦПК України або ж забезпечення доказів відповідно до ст. 116 ЦПК України. Однак, цього зроблено не було.

Враховуючи зазначені вище обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 15, 302 ч. 1 ЦК України, ст. ст. 10 ч. 3, 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 9 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 4, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк - Агро» в особі директора Хливнюка Сергія Івановича (20052, Черкаська область, Христинівський район, с. Осітна, вул. Калініна, 1, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошеннярішення апеляційної скарги.

Суддя М.Ф. Олійник