РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третіх осіб Тартасюк/ ОСОБА_3 , ОСОБА_4

(Справа № 285/2751/19, провадження у справі № 2/0285/1028/19)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_6 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року до суду звернулась позивачка ОСОБА_7 з позовом до ОСОБА_5 в якому просила зобов`язати останню усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме: знести тимчасову господарську споруду та засипати вигрібну яму, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 -Волинському на підставі рішення Новоград-Волинського міськарйонного суду від 30.03.2007 року. Квартирою АДРЕСА_3 1 вказаного будинку наданий час користується відповідачка ОСОБА_5 , яка в ньому не зареєстрована, але проживає. Зазначає, що відповідачка ОСОБА_5 на земельній ділянці біля будинку самовільно збудувала тимчасову господарську споруду де вирощує тварин, від яких стоїть сморід. Крім того, відповідачка в порушення санітарних норм облаштувала вигрібну яму, яка псує повітря. На підставі її звернення до органів місцевого самоврядування, відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Позивачка посилаючись на те, що оскільки дії відповідачки щодо встановлення тимчасової господарської будівлі та облаштування вигрібної ями біля будинку порушують її право на користування власністю, просить суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 у поданому відзиві позовні вимоги не визнала. Відповідач посилаючись на те, що оскільки позивачкою не доведено, які її права порушено і в чому конкретно виразилось порушення цього права, яке їй належить, просить суд в задоволенні позову відмовити.

22 жовтня 2019 року судом було залучено до участі у справі третіх осіб Тартасюк/ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки останні є спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якому на праві власності належала квартира АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Про місце і час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Треті особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Вислухавши усні пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали в справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником 47/100 часток будинку АДРЕСА_1 , якій складається з двох окремих частин, які виділено в натурі згідно ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду №2-062/2007 від 30.03.2007 року /а.с.4,5/. Власником 53/100 вказаного будинку значиться ОСОБА_8 , якій ІНФОРМАЦІЯ_2 помер /а.с.23,25/. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новоград-Волинського нотаріального округу від 03.10.2019 р. за №316, спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняли його діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його малолітні доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких та дружиною померлого є відповідачка по справі ОСОБА_5 , яка відмовилась від прийняття спадщини /а.с.67/.

Згідно ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.03.2007 року №2-62.2007, якою було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 щодо розподілу будинку, кожному з них було виділено в користування по 1/2 частці земельної ділянки.

Встановлено, що 18.12.2018 року відповідачку ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.5.3.8 Правил благоустрою міста, а саме за не облаштування водовідведення на житловому будинку АДРЕСА_5 , та за АДРЕСА_6 побудову тимчасової дерев`яної споруди (сарай) на спільній межі /а.с.48/ Аналогічні порушення зазначені і у висновку по результатам перевірки письмового звернення гр.-ки ОСОБА_5 від 15.08.2019 року /а.с.26/

Як вбачається з встановлених обставин, сторони по справі є суміжними землекористувачами, позивачка на підставі ухвали суду, а відповідачка, як законний представник своїх малолітніх дітей, які прийняли у спадщину 57/100 будинку та Ѕ частку земельної ділянки.

Відповідно норм ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі, передбачені законодавством, заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Під час вирішення справ про знесення об`єктів самочинного будівництва суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. (постанова ВС №278/10/16 від 24.01.2018р.)

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_5 порушено відстань від спільної межі при будівництві дерев`яного сараю та запропоновано їй усунути це порушення шляхом перебудови сараю, що підтверджується висновком від 15.08.2019 року, витягом з протоколу засідання адміністративної комісії від 18.12.2018 року, протоколом про адміністративне правопорушення №183 від 11.12.2018 року та постановою №235 в справі про адміністративне правопорушення /а.с.27-50/

Разом з тим, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами чим саме порушуються її права власності, а також що перебудова сараю неможлива і відповідачка відмовляється від її перебудови.

Майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні розташовуватись згідно п.3.26, таб.3.2а ДБН360-92 та п.2.21, п.2.22 наказу МОЗ України №145 від 17.03.2011 р. «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених пунктів».

Також позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, ким та коли було облаштовано вигрібну яму, які вищезазначені норми ДБН та Правил було порушено при її облаштуванні, а також які саме її права було порушено. Своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 106 ЦПК України, позивачка не скористалась (щодо надання висновку експерта складеного за її замовленням). Крім того, не виявлено порушень і інспекцією благоустрою під час перевірки письмових звернень сторін.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, позивачко в судовому засіданні не доведено обґрунтування підставності власних вимог, їх відповідності вимогам закону, не представлено доказів на підтвердження вказаних нею обставин, не зазначено, які саме права порушені, у зв`язку з чим в заявлених позовних вимогах слід відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (1967 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_7 ), треті особи ОСОБА_11 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Повний текст рішення складено 14.11.2019 року.

Головуючий