БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1645/19
Провадження № 2-о/497/128/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виноградненська сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, якою просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме:

- державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 041516 від 12.04.2005 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2004 року №335 на земельну ділянку розміром 2.62 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №83.

- державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 041517 від 12.04.2005 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2004 року №335 на земельну ділянку розміром 2.62 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №82.

Оскільки, як з`ясувалося на даний час в державних актах невірно зазначено її, заявника прізвище « ОСОБА_2 », хоча згідно паспорту громадянки України правильність написання прізвище « ОСОБА_3 ».

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Заявник в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.31).

Заінтересована особа Виноградненська сільська рада Болградського району Одеської області в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у відсутність представника згідно з вимогами чинного законодавства (а.с.21).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пункт 6 частини першої ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Виноградне Болградського району Одеської області (а.с.4) і іменувалася прізвищем « ОСОБА_4 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.1967 року (а.с.23), та копії запису акту про народження №46 від 09.07.1967 року, наданої Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.30), прізвище, ім`я та по-батькові заявниці російською мовою « ОСОБА_5 Ивановна», батьками є: « ОСОБА_6 , ОСОБА_7 НОМЕР_2 » (а.с.30).

03.03.1990 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , та взяла шлюбне прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 03.03.1990 року (а.с.24), та актовим записом складеним виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області №3 від 03.03.1990 року (а.с.32-33).

Згідно цієї копії запису акту про укладення шлюбу №3 від 03.03.1990 року, так і свідоцтва про укладення шлюбу ім`я заявниці російською мовою після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 », її чоловік « ОСОБА_10 » (а.с.33).

З наданої Болградським РС ГУДМС України в Одеській області Форми 1 «Заяви про видачу паспорту» на ім`я заявниці вбачається, що її прізвище, ім`я та по-батькові російською мовою зазначено « ОСОБА_9 », та видано паспорт серії НОМЕР_4 від 18.07.1997 року взамін паспорту громадянки України серії НОМЕР_5 від 07.06.1990 року (а.с.28).

В паспорті громадянки України серії НОМЕР_4 , виданого Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 18 липня 1997 року, дійсно зазначено прізвище, ім`я та по-батькові заявниці українською мовою « ОСОБА_1 » (а.с.4). Названим паспортом заявниця користується і на даний час, який підтверджує особу заявника, і яким вона користувалася на час виготовлення і видачі на її ім`я державних актів, що свідчить про фактичне допущення помилки в написанні її прізвища в правовстановлюючих документів.

В державних актах на право власності:

- на землю серії ОД № 041517, виданого заявниці 12.04.2005 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 335 від 23.04.2004 року щодо земельної ділянки розміром 2.62 га, що знаходиться на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, прізвище власника зазначено « ОСОБА_11 » (а.с.6);

- на землю серії НОМЕР_6 , виданого заявниці 12.04.2005 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 335 від 23.04.2004 року щодо земельної ділянки розміром 2.62 га, що знаходиться на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, прізвище власника зазначено « ОСОБА_11 » (а.с.7).

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, на заяву ОСОБА_1 надано відомості, що дійсно заявниці ОСОБА_1 належать дві земельні ділянки кожна за розміром 2.62 га на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.8-11).

Таким чином, вбачається факт допущення помилки в написанні прізвища заявниці при оформленні на ім`я заявниці вказаного правовстановлюючого документа.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (в попередній редакції) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Встановлення факту належності заявнику вищеназваного державного акту потрібно для підтвердження права власності на земельну ділянку та можливості розпорядження цим майном.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Виноградненська сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Вважати встановленим юридичний факт про те, що:

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 041516, виданий 12.04.2005 року Болградською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження № 335 від 23.04.2004 року, розміром 2.62 га в межах згідно з планом, розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №83,

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 041517, виданий 12.04.2005 року Болградською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження № 335 від 23.04.2004 року, розміром 2.62 га в межах згідно з планом, розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82

належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці села Виноградне Болградського району Одеської області, паспорт серії НОМЕР_4 виданий 18.07.1997 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ____________ С.В.Кодінцева