Справа № 357/9041/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного провадження)

13 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубановська І. Д. ,

за участі секретаря судового засідання Огер О. А.,

учасники справи:

позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

представник позивача Гаренко Надія Володимирівна,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 Анатолій Романович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Описова частина.

Стислий виклад позиції позивача.

АТ КБ «Приватбанк» зазначав, що ОСОБА_1 згідно заяви від 03 грудня 2013 року наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 25 000 грн.

Вона, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на веб-сторінці www.privatbank.ua, складають договір банківських послуг.

Станом на 11 липня 2018 року він належним чином не виконується, внаслідок чого утворилась заборгованість, що складається із: 5 836,81 грн. тіла кредиту, 34 877,08 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 19 307,28 нарахованої пені, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 3 001,06 грн. процентна складова.

На підставі викладеного АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 63 522,23 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Стислий виклад позиції відповідача.

ОСОБА_1 і його представник, посилаючись на те, що Умови та правила надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписувались, позовні вимоги визнали частково у сумі заборгованості за тілом кредиту 5 836,81 грн.

Заяви, клопотання, процесуальні рішення у справі.

16 жовтня 2018 року відкрите провадження.

Судове засідання від 23 листопада 2018 року, 11 січня 2019 року відкладені за клопотанням представника відповідача, перше з яких обґрунтоване участю у іншій справі в Господарському суді Київської області, а інше хворобою.

Судове засідання від 25 березня 2019 року відкладене за клопотанням представника відповідача, яке обґрунтоване необхідністю ознайомитись із матеріалами справи.

Судове засідання від 24 травня 2019 року відкладене в зв`язку із відсутністю відомостей про отримання позивачем відзиву.

Судове засідання від 23 липня 2019 року відкладене за клопотанням представника відповідача, яке обґрунтоване його хворобою.

Судове засідання від 09 вересня 2019 року зняте з розгляду у зв`язку із відпусткою головуючого судді.

В судове засідання від 13 листопада 2019 року учасники справи не з`явились, представник позивача та відповідача звернулись із заявами у яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, розгляд відбувався за їх відсутності.

Мотивувальна частина.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Із письмових доказів встановлено, що 03 грудня 2013 року ОСОБА_1 підписана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно якої, ОСОБА_1 погодився на те, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг та погодився на виконання Умов та правил надання банківських послуг і регулярне ознайомлення з ними на сайті Приватбанку: www.pb.ua.

Згідно виписки за карткою № НОМЕР_1 за період з 01 грудня 2013 року до 04 червня 2019 року ОСОБА_1 користувався кредитною лінією, отримував гроші.

Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованості за договором від 03 грудня 2013 року ОСОБА_1 має перед ним заборгованість, що складається із: 5 836,81 грн. тіла кредиту, 34 877,08 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом, 19 307,28 нарахованої пені, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 3 001,06 грн. процентна складова.

Зазначених сум ОСОБА_1 не сплатив.

Норми права та оцінка суду фактичним обставинам справи і позиціям сторін.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд зазначає, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 03 грудня 2013 року процентна ставка не зазначена та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

На підтвердження досягнення згоди щодо цих платежів АТ КБ «Приватбанк» надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/.

Суд зазначає, що при цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці документи розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 03 грудня 2013 року, а також те, що вказані документи на момент отримання ОСОБА_1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни у них.

Суд, вважає, що до відносин, які виникли між сторонами неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» - www.privatbank.ua можуть змінюватись самим АТ КБ «Приватбанк», тобто він міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Таким чином, взяти їх до уваги суд не може.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Суд зазначає, що підстав відступати від нього немає.

Отже, АТ КБ «Приватбанк» не доведено, досягнення домовленості у кредитному договорі від 03 грудня 2013 року щодо розміру і порядку нарахування процентів, штрафів, пені.

Згідно усталеної практики Верховного Суду виписка з карткового рахунку є належним доказом заборгованості за кредитним договором (постанова Верховного Суду у справі № 654/4006/14-ц від 14 березня 2018 року, постанова Верховного Суду у справі № 160/168915-ц від 30 січня 2018 року, постанова Верховного Суду у справі № 360/1624/16-ц від 29 листопада 2018 року, постанова Верховного Суду у справі № 755/2284/16-ц від 31 жовтня 2018 року та ін.).

Як встановлено судом, згідно виписки за карткою № НОМЕР_1 за період з 01 грудня 2013 року до 04 червня 2019 року ОСОБА_1 користувався кредитною лінією, отримував кредит, його не повернута частина становить 5 836,81 грн.

Висновки суду.

Таким чином, зважаючи на те, що АТ КБ «Приватбанк» довів факт отримання ОСОБА_1 кредиту у сумі 5 836,81 грн., у справі відсутні докази досягнення між АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 домовленості у кредитному договорі від 03 грудня 2013 року щодо розміру і порядку нарахування процентів, штрафів, пені та АТ КБ «Приватбанк» не заявлялись вимоги про стягнення процентів встановлених ст. 1048 ЦК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 03 грудня 2013 року, що складається із тіла кредиту у розмірі 5 836,81 грн.

Вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений частково на суму, яка становить 9,19 % від заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» пропорційно до задоволених вимог у розмірі 161,93 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 141, 142, 258-259, 263-265, 268, 275, 352, 354 ЦПК України,

ухвалив:

позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», код ЄРДПОУ 3111, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, буд. 1 «д», м. Київ, інд. 01001, заборгованість за кредитним договором від 03 грудня 2013 року, що складається із тіла кредиту у розмірі 5 836,81 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», код ЄРДПОУ 3111, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, буд. 1 «д», м. Київ, інд. 01001 судовий збір у розмірі 161,93 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений на підставах і порядку визначеному ч.ч. 2, 3 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 273 ЦПК України.

Рішення складене та проголошене 13 листопада 2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська