Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 752/16479/14-ц

провадження № 61-31418св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «М-Фон», товариство з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані», ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року у складі судді Плахотнюк К. Г. та ухвалу Апеляційного суду

м. Києва від 05 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Соколової В. В., Немировської О. В., Чобіток А. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2012 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «М-Фон» (далі - ТОВ «М-Фон»), товариства з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані»

(далі - ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані»), ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що закінчився строк оплати ТОВ «M-Фон», поставленого ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» товару згідно договору № TN/67/14-0610, укладеного 15 червня 2010 між ТОВ «M-Фон» та ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані».

18 серпня 2011 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» було укладено генеральну угоду факторингу № 000/1-06/7-008, за умовами якої ПАТ «Укрсоцбанк» було відступлено права вимоги за договором № TN/67/14-0610, укладеним 15 червня 2010 між ТОВ «M-Фон» та ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані». Умовами генеральної угоди факторингу передбачено обов`язок ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» солідарно відповідати перед ПАТ «Укрсоцбанк» за виконання

ТОВ «М-Фон» зобов`язань по контракту в сумі не підтверджених вимог, а також сприяти отриманню ПАТ «Укрсоцбанк» платежів від ТОВ «M-Фон» за відступленими правами вимоги.

Укладеною 19 серпня 2011 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «M-Фон» угодою про співробітництво та організацію взаємовідносин за внутрішнім факторингом № 000/1-06.7-009 від 19 серпня 2011, з подальшими змінами та доповненнями, внесеними договорами про внесення змін від 23 серпня 2011 року, 31 березня 2012 року та 31 травня 2012 року врегульовані взаємовідносини при проведенні розрахунків за контрактом на умовах факторингу № TN/67/14-0610 від 15 червня 2010 року. Дійсність та безспірність прав грошової вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «M-Фон» підтверджується листом № 17/07 6-2 від 17 жовтня 2012 року та додатковими угодами до угоди про співробітництво.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за контрактом та угодою про співробітництво ПАТ «Укрсоцбанк» 19 серпня 2011 року було укладено договір поруки з ОСОБА_1 , за умовами якого останній поручився перед ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі відповідати за виконання

ТОВ «М-Фон» зобов`язань за угодою про співробітництво щодо своєчасного та повного відшкодування банку будь-яких витрат, понесених внаслідок невиконання та/чи неналежного виконання компанією «М-Фон» зобов`язань за контрактом, прийнятими на факторингове обслуговування банком та права вимоги щодо якого відступлені банку згідно з генеральною угодою факторингу № 000/1-06.7-008 від 18 серпня 2011 року, укладеного між

ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», в межах максимального кредитного покриття у розмірі 45 000 000 грн, а також сплати компанією можливих комісій, неустойки та інших понесених банком витрат у розмірі, випадках, в порядку та строки, передбачені угодою.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року закрито провадження у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до

ТОВ «M-Фон», ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині позовних вимог пред`явлених до ТОВ «M-Фон».

Враховуючи викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог,

ПАТ «Укрсоцбанк» просило суд стягнути солідарно з ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» та ОСОБА_1 заборгованість

ТОВ «M-Фон» у розмірі 33 985 161 грн 73 коп. з урахуванням того, що станом

на 25 лютого 2013 розмір заборгованості складав 43 211 475 грн 73 коп., однак на погашення зазначеного розміру заборгованості було стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ТОВ «Торгова група» 7 825 000 грн та

1 401 314 грн з ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. У задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» про стягнення заборгованості відмовлено. Позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 33 990 161 грн 73 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявлені

ПАТ «Укрсоцбанк» позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ «Самсунг Електронікс Україна компані» заборгованості ТОВ «М-Фон» перед

ПАТ «Укрсоцбанк» за договором № ТN/67/14-0610 від 15 червня 2010 року відповідно до генеральної угоди факторингу № 000/1-06.7-008 від 18 серпня 2011 року, на загальну суму 36 249 838 грн 02 коп., на підставі яких позивачем пред`явлено позовну вимогу про стягнення суми простроченої заборгованості (основного боргу) за контрактом у розмірі 23 898 524 грн

02 коп. у солідарному порядку з ОСОБА_1 не підлягають задоволення, оскільки право вимоги фактора за цими розрахунковими документами підтверджено дебітором ТОВ «М-Фон» у порядку, передбаченому умовами договору № ТN/67/14-0610 від 15 червня 2010 року та генеральної угоди факторингу № 000/1-06.7-008 від 18 серпня 2011 року, відповідно у відповідача ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» немає підстав і щодо цивільно-правової відповідальності, заявленої позивачем про стягнення з останнього суми пені 3 931 590 грн 37 коп., суми 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за контрактом

654 909 55 грн.

Крім того, суд дійшов висновку і про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», з підстав, передбачених пунктом 3.9.1 генеральної угоди факторингу № 000/1-06.7-008 від 18 серпня 2011 року, яким передбачено, що клієнт (ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані»), зобов`язаний сприяти отриманню фактором платежів від дебітора за відступленими правами вимоги, та у випадку неотримання фактором зазначеного платежу до закінчення періоду платежу, Фактор має право направити запит клієнту на предмет підтвердження дійсності відступлених прав вимог. На такий запит клієнт має надати відповідний лист-підтвердження. У випадку відсутності такого листа або часткового підтвердження суми права вимоги в розмірі, що є меншим від зазначеного в останньому повідомленні фактора - клієнт здійснює погашення фактору заборгованості за авансом у сумі, що виявилася непідтвердженою. Пред`являючи позовні вимоги до

ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» щодо стягнення заборгованості ТОВ «М-Фон» перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором від 15 червня

2010 року та штрафних санкцій з вказаних підстав, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ПАТ «Укрсоцбанк» скористалося правом направлення запиту клієнту (ТОВ «Самсунг Електронікс Україна компані») на предмет підтвердження дійсності відступлених прав вимог на який клієнтом було надано лист-підтвердження, або часткового підтвердження суми права вимоги в розмірі, що є меншим від зазначеного в останньому повідомленні фактора або ж відсутності підтвердження на такий запит.

Заявлені ПАТ «Укрсоцбанк» позовні вимоги про стягнення заборгованості ТОВ «М-Фон», що виникла з підстав невиконання останнім зобов`язань за генеральною угодою факторингу № 000/1-06/7-008 та угодою про співробітництво та організацію взаємовідносин за внутрішнім факторингом № 000/1-06.7-009 від 19 серпня 2011 року, із змінами та доповненнями, внесеними договорами про внесення змін від 23 серпня 2011 року,

від 31 березня 2012 року і 31 травня 2012 року у розмірі 33 990 161 грн

73 грн, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , як поручителя ТОВ «М-Фон» на підставі договору поруки б/н від 19 серпня 2011 року.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Голосіївського районного суду

м. Києва від 22 червня 2017 року в частині вирішення позовних вимог

ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» про стягнення заборгованості скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у справі, яка переглядається, суд першої інстанції помилково прийняв до розгляду та розглянув по суті позовні вимоги, пред`явлені ПАТ «Укрсоцбанк» до

ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» про стягнення заборгованості, так як ці вимоги є господарсько-правовими і підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про те, що провадження у справі в цій частині підлягало закриттю з повідомленням ПАТ «Укрсоцбанк», що розгляд його позовних вимог до

ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» віднесено до юрисдикції господарських судів.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що цим відповідачем не виконуються належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поруки, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Колегія суддів вважала, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції. Зупинено виконання рішення Голосіївського районного суду

м. Києва від 22 червня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподіл срав між суддями справу передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року справу за позовом

ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «М-Фон», ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що враховуючи ліквідацію ТОВ «М-Фон», припинились зобов`язання за договором від 15 червня 2010 року та угодою про співробітництво та організацію взаємовідносин за внутрішнім факторингом № 000/1-067-009 від 19 серпня 2011 року зі змінами та доповненнями, внесеними договорами про внесення змін від 23 серпня 2011 року, 31 березня 2012 року та від 31 травня 2012 року. Оскільки порука є похідною від основного зобов`язання то порука ОСОБА_1 припинилась у зв`язку із ліквідацією основного боржника.

Судом апеляційної інстанції не надано оцінки тим обставинам, що пунктом 3.1.1. вказаного договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язаний протягом одного робочого дня від дати отримання листа банку про невиконання компанією забезпеченого порукою зобов`язання за угодою виконати відповідне зобов`язання. У матеріалах справи такий лист відсутній, тому звернення ПАТ «Укрсоцбанк» до суду із цим позовом є передчасним.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог до

ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року суд апеляційної інстанції не врахував, що у спорі про стягнення заборгованості відповідач ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» є стороною, яка згідно умов генеральної угоди зобов`язалася солідарно відповідати перед ПАТ «Укрсоцбанк» за виконання ТОВ «М-Фон» зобов`язань по контракту, як і ОСОБА_1 , будучи поручителем того ж боржника ТОВ «М-Фон».

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2018 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ПАТ «Укрсоцбанк» на касаційну скаргу ОСОБА_1 у якій просило залишити вказану касаційну скаргу без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

18 серпня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» було укладено генеральну угоду факторингу

№ 000/1-06/7-008, за умовами якої ПАТ «Укрсоцбанк» набуло право вимоги за договором № TN/67/14-0610 від 15 червня 2010 року, укладеним між

ТОВ «M-Фон» та ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані». Умовами генеральної угоди факторингу також передбачений обов`язок ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» солідарно відповідати перед

ПАТ «Укрсоцбанк» за виконання ТОВ «М-Фон» зобов`язань по контракту в сумі не підтверджених вимог, а також сприяти отриманню

ПАТ «Укрсоцбанк» платежів від ТОВ «M-Фон» за відступленими правами вимоги.

Між ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «M-Фон» та ОСОБА_1 19 серпня

2011 року було укладено договір поруки б/н, за умовами якого останній поручився перед ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі відповідати за виконання ТОВ «M-Фон» зобов`язань за угодою про співробітництво та організацію взаємовідносин за внутрішнім факторингом № 000/1-06.7-009 від 19 серпня 2011 року щодо своєчасного та повного відшкодування банку будь-яких витрат, понесених банком внаслідок невиконання та/чи неналежного виконання компанією ТОВ «М-Фон» зобов`язань за контрактом, прийнятими на факторингове обслуговування банком та права вимоги щодо якого відступлені банку згідно з генеральною угодою факторингу № 000/1-06.7-008 від 18 серпня 2011 року, укладеною між банком та контрагентом, який здійснює поставку товарів компанії за вищезгаданим контрактом, в межах максимального розміру кредитного покриття у розмірі 45 000 000 грн, а також сплати компанією на користь банку можливих комісій, неустойки (пені, штрафів) та інших понесених банком витрат у розмірі, випадках, в порядку та строки, передбачених угодою (а. с. 130-133, т. 1; а. с. 27-28, т. 5).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05 квітня 2016 року (набрала законної сили після перегляду апеляційним судом 30 травня

2016 року), затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс та ліквідовано банкрута ТОВ «М-Фон». Вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 43 211 587 грн 79 коп. визнано вважати погашеними, проте з мотивувальної частини цього рішення вбачається, що вказані вимоги не задоволені за недостатністю майна, але вважаються погашеними на підставі частини п`ятої статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (а. с. 80-94, т. 5).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 26 вересня 2016 року за договором про співробітництво заборгованість у розмірі 33 990 161 грн

73 коп., яка складається з суми простроченої заборгованості (основного боргу) за контрактом - 23 898 524 грн 02 коп., суми пені відповідно до пункту 11.3 контракту - 3 931 590 грн 37 коп., суми 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за контрактом -

654 909 грн 55 коп., суми плати за послуги з обслуговування кредиторської заборгованості за період з 27 червня 2012 року по 25 березня 2013 року включно - 4 882 111 грн 22 коп., суми пені згідно пункту 4.6. угоди про співробітництво - 99 464 грн 03 коп., суми штрафу згідно пункту 4.3. угоди про співробітництво 523 562 грн 54 коп.

Вказані судові рішення залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 06 вересня 2009 року (а. с. 110-119, т. 5).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14 квітня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 5 про припинення юридичної особи ТОВ «М-Фон» у зв`язку з визнанням її банкрутом (а. с. 63-66, т. 5).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_2, задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 16 ЦПК України 2004 року не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України 2004 року позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 цієї постанови роз`яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

Не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до правил статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України)

За змістом статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд апеляційної інстанції, обґрунтовано закрив провадження у справі у частині вирішення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» про стягнення заборгованості, оскільки ці вимоги є господарсько-правовими і підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Суди, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшли правильного висновку про те, що у зв`язку з невиконанням ТОВ «М-Фон» своїх зобов`язань за договором поставки товару від 15 червня 2010 року та угоди про співробітництво та організацію взаємовідносин за внутрішнім факторингом від 19 серпня 2011 року, які були забезпеченні договорами поруки, позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості із поручителя ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Посилання у касаційній скарзі на те, що зобов`язання порука

ОСОБА_1 припинилась у зв`язку із ліквідацією основного боржника є необґрунтованими, оскільки Верховний Суд України у постанові

від 29 березня 2017 року № 6-2013цс16 висловив правову позицію, відповідно до якої припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців

ТОВ «М-Фон», яке є боржником припинило діяльність 14 квітня 2016 року, а цей позов подано до суду у листопаді 2012 року. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з цим позовом до припинення діяльності

ТОВ «М-Фон», тому ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов`язання поручителя, оскільки моментом реалізації кредитором права на захист порушеного права є звернення до суду із позовом до проведення ліквідації боржника.

Доводи касаційної скарги щодо юрисдикції спору суд не приймає до уваги, оскільки правова позиція щодо юрисдикції спорів, що виникають з кредитних правовідносин, сторонами яких є як юридичні, так і фізичні особи, ініційованих у суді на підставі процесуальних норм, що діяли

до 15 грудня 2017 року, неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 13 березня 2018 року у справі

№ 415/2542/15-ц (провадження № 14-40цс18, від 15 травня 2018 року у справі № 202/33292/13-ц (провадження № 14-42цс18), від 25 квітня

2018 року у справі № 641/9926/15-ц (провадження № 14-121цс18).

Інші доводи наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки судом доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Отже, рішення суду першої інстанції в нескасованій при апеляційному перегляді частині та ухвалу суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року у нескасованій при апеляційному перегляді частині та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович