КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №379/1055/18 Головуючий у І інстанції Нечипоренко Л.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13листопада 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Таращанської районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкування з дітьми батьком, який проживає окремо,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач) пред`явив в суді названий позов посилаючись на те, що з ОСОБА_1 ( далі - відповідачка) він перебував у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2011 року по 10 листопада 2016 року. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилися донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . Згідно рішення про розірвання шлюбу дітей залишено проживати з відповідачкою. Також він сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходів. Заборгованості зі сплати аліментів не має.

Одразу після розірвання шлюбу з відповідачем не було непорозумінь щодо спілкування з дітьми. Але згодом почалися створюватися перешкоди у спілкуванні з дітьми. Позивач звернувся із заявою до комісії з питань захисту прав дитини Таращанської районної державної адміністрації, яка 25.06.2018 прийняла рішення №194 і визначила порядок спілкування його з дітьми, а саме йому дозволено забирати до себе додому дітей щоп`ятниці з 16 год. до 18 год. неділі, а також 7 днів на час відпустки. Так як відповідачка продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми, повторно звернувся до комісії, яка своїм розпорядженням № 239 від 02.08.2918 залишила попереднє рішення без змін.

Просить зобов`язати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми та визначити дні спілкування - забирати дітей щоп`ятниці з 16 год. до 18 год. неділі, спільний відпочинок протягом 7 днів, необмежене спілкування з ними по телефону та стягнути судові витрати.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні з їх дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлені дні та години побачень ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16 год. п`ятниці до 12 год. неділі щотижня, враховуючи стан здоров`я дітей (за попередньою домовленістю обох сторін), побачення з дітьми серед тижня при їх забиранні з дитячого садочка з 17 до 19 год. враховуючи стан здоров`я дітей без визначення кількості побачень за попередньою домовленістю сторін та спільний відпочинок у літній час протягом 7 днів, враховуючи стан здоров`я дітей (за попередньою домовленістю обох сторін).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з наданих доказів не можна зрозуміти за якою адресою зареєстрований ОСОБА_2 АДРЕСА_1 і за якою адресою будуть знаходитись діти.

У судових засіданнях вказане питання головуючим суддею не було досліджено, а тому в рішенні суду не зазначено за якою адресою будуть знаходитись діти з 16.00 год п`ятниці до 18:00 год. неділі. Відсутність у рішенні суду конкретної адреси перебування малолітніх дітей у вказаний період надає ОСОБА_2 свободу у визначенні місця перебування малолітніх дітей, що в даному випадку є неприпустимим, з огляду на неприязні стосунки між сторонами та наявність між ними спору у вихованні спільних дітей. Крім того, відсутність у рішенні суду відповідної інформації про місце перебування дітей, позбавляє відповідачку, як матір малолітніх дітей, знати місце перебування її дітей та відповідності такого місця тим умовам, які є необхідними для перебування її дітей.

Апелянт звертає увагу суду на те, що обоє батьків працюють. І робочий день триває з 9:00 год. до 18:00 год. Суд врахував лише побажання батька і він буде проводити з дітьми кожні вихідні. А за таких умов мати не матиме змоги провести вихідні разом з дітьми. За таких обставин грубо порушуються права матері.

При винесенні судового рішення суддею зовсім не враховувались інтереси дітей. У судових засіданнях було встановлено, що Відповідачка сама виховує дітей, коли їм виповнилось сім місяців. Не враховано, що перебування у позивача - це стрес для дітей. У кожної сім`ї існує свій розпорядок дня. Батько дітей не зможе ідеально дотриматись розпорядку дня, оскільки в нього зовсім інший розпорядок дня. У судовому засіданні 14 серпня 2019 року свідки зазначили, що позивач часто повертав дітей сонними, оскільки він їх не клав спати. Мали місце випадки, що автомобілі відкривав вікна і після таких відвідин тата діти часто хворіли.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове , яким встановити дні побачення ОСОБА_2 із дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 18-ї години п`ятниці до 18-ї години суботи щотижня, враховуючи стан здоров`я дітей (за попередньою домовленістю обох сторін ) за адресою: АДРЕСА_2. Побачення з дітьми серед тижня при їх забиранні з місця проживання з 17 до 19 год. враховуючи стан здоров`я дітей без визначення кількості побачень за попередньою домовленістю сторін та спільний відпочинок у літній час протягом 7 днів без виїзду за межі Таращанського району Київської області, враховуючи стан здоров`я дітей (за попередньою домовленістю обох сторін).

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 . При вирішенні спору просить суд взяти до уваги той факт, що мати спілкується з дітьми кожного дня не тільки зранку, а й у вечірній час після повернення їх з дитячого садка, а батько обмежений у спілкуванні з вечора п`ятниці та у вихідний день - суботу, що ставить його у нерівні умови у вихованні та спілкування з дітьми та ставить дітей у незрозуміле з огляду на їх вік становище - обмежене побачення з батьком, тим самим порушуючи законі права позивача. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та його адвокат Чайка О.В. просила суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, доходить висновку що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011 по 10.11.2016. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилися донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року про розірвання шлюбу сторін, дітей залишено проживати з відповідачем ОСОБА_1 .. Позивач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходів, заборгованості зі сплати аліментів не має.

Так як сторони не дійшли згоди про час побачень батька з дітьми, останній звернувся із заявою до комісії з питань захисту прав дитини Таращанської РДА, яка 25.06.2018 прийняла рішення №194? яким визначений порядок спілкування з дітьми - забирати до себе додому щоп`ятниці з 16 год. до 18 год. неділі, а також 7 днів на час відпустки. Так як позивач та відповідач знову не дійшли згоди на часи побачень батька з дітьми, позивач повторно звернувся до комісії, яка своїм розпорядженням № 239 від 02.08.2918 залишила попереднє рішення без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що мати спілкується з дітьми кожного дня не тільки зранку, а й у вечірній час, після повернення їх з дитячого садка, а батько обмежений у спілкуванні у п`ятницю вечері та у вихідний день - суботу, що ставить його у нерівні умови у вихованні та спілкуванні з дітьми та ставить дітей у незрозуміле з огляду на їх вік становище - обмежене побачення з батьком. Тому суд вважає за необхідне збільшити батькові час спілкування з дітьми з умовою ночівлі їх у батька протягом двох ночей, що буде сприятиме більш тісному спілкуванню батька з дітьми Суд також прийняв до уваги. що позивач характеризується позитивно, має достатній заробіток для забезпечення дітей та окреме місце проживання з кімнатою для дітей.

Судова колегія не в повній мірі погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.

Під час оцінки доводів апеляційноїскарги судова колегія керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими нормами права.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansenv. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Відповідно статті 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Стаття 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачає, що батько має рівні, тобто такі ж самі як і мати, права і обов`язки щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Відповідно до ст.15 Закону України «По охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Також ч.2 ст.157 Сімейного Кодексу України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею та той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При вирішенні питання щодо участі батька у вихованні дитини суд бере до уваги ставлення батька до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дітей, вік дітей та стан їх здоров`я і у відповідності до ст.159 Сімейного Кодексу України визначає спосіб участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні із ними.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд має врахувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини.

Разом із тим, визначаючи позивачу всі вихідні дні для спілкування з дітьми, суд тим самим відійшов від рівності прав на виховання дітей, оскільки не надав жодного вихідного дня для того, щоб мати дітей скористалась своїм правом на участь у вихованні дітей, їх розвиток використовуючи для цього свої вихідні дні.

Та обставина, що загальний час, які діти проводять із матір`ю є в цілому більшим, ніж ті години, які визначив суд для спілкування дітей з батьком не може сама по собі бути підставою для позбавлення матері можливості проводити декілька вихідних днів разом із дітьми. Також приймається до уваги, що суд також надав дозвіл батькові забирати дітей з дитячого садочку в будні дні і проводити час з ними ввечері, що також збільшує його час на спілкування з дітьми.

Враховуючи ту обставину, що місце проживання дітей визначено із матір`ю, вони ночують за місцем свого проживання, природно, вони більше часу фізично знаходяться поряд із матір`ю. Однак не існує такої можливості, щоб не порушуючи звичний розпорядок дня дітей, не враховуючи їх інтереси, право на відпочинок, ігри, інші заняття, абсолютно порівну поділити між батьками час, який вони можуть проводити з дітьми.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає зміні лише в частині визначення днів зустрічі дітей з батьком у вихідні дні, а саме визначити часи такого спілкування з 16-ї години п`ятниці по 18 годину суботи щотижня. В іншій частині рішення суду має бути залишене без змін, оскільки судова колегія не погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що суд мав обмежити спілкування батька з дітьми під час відпустки лише межами Таращанського району Київської області, а також заборони забирати дітей із садочка. Достатнього обґрунтування того, в чому полягає порушення інтересів дітей при такому спілкуванні батька з дітьми, доводи апеляційної скарги не містять.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 року змінити в частині визначення годин та днів участі батька у вихованні дітей.

Встановити дні та години побачень ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16-ї години п`ятниці до 18-ї години суботи щотижня, враховуючи стан здоров`я дітей (за попередньої домовленістю обох сторін), побачення з дітьми серед тижня при їх забиранні з дитячого садочка з 17-ї години до 19 години враховуючи стан здоров`я дітей без визначення кількості побачень (за попередньою домовленістю обох сторін) та спільний відпочинок у літній час протягом 7 днів, враховуючи стан здоров`я дітей ( за попередньою домовленістю обох сторін).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: