Провадження № 2/161/3750/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Турук І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.02.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. В шлюбі у них народилася одна дитина: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в даний час знаходяться на утриманні матері.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.02.2012 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку.

Просить суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини з 500 грн. на ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше за встановлений законодавством мінімум на утримання дитини певного віку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до початку судового засідання подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.02.2012 року шлюб між ними було розірвано (а.с.5).

Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилась дитина: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Судом також встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітної дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн (а.с. 6-7).

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку з збільшенням потреб та розвитку дитини, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів є обґрунтованими.

Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років становить - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 1/4 частини усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки, позивачем належним чином не доведена наявність саме таких витрат у ОСОБА_2 на утримання доньки.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають до часткового задоволення в частині визначення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280-284, 288, 354, ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду від 24.02.2012 року в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави суму 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 13 листопада 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк