БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1646/19
Провадження № 2-о/497/129/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виноградненська сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, якою просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 058096 від 11.02.2005 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2004 року №335 на земельну ділянку розміром 2.62 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75.

Оскільки, як з`ясувалося на даний час в державному акті невірно зазначено його, заявника прізвища « ОСОБА_2 », хоча згідно паспорту громадянина України його прізвище « ОСОБА_3 ».

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.25).

Заінтересована особа Виноградненська сільська рада Болградського району Одеської області в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у відсутність представника згідно з вимогами чинного законодавства (а.с.17).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пункт 6 частини першої ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рені Одеської області (а.с.4) і іменувався цим прізвищем від ІНФОРМАЦІЯ_2 « ОСОБА_1 ».

Згідно копії запису акту про народження №35 від 13.06.1961 року, складеним Лиманською сільською радою Ренійського району Одеської області, та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.06.1961 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявника значаться російською мовою « ОСОБА_4 », батьками є: « ОСОБА_5 , ОСОБА_6 » (а.с.27).

З наданої Болградським РС ГУДМС України в Одеській області Форми 1 «Заяви про видачу паспорту» на ім`я заявника вбачається, що його прізвище, ім`я та по-батькові російською мовою зазначено « ОСОБА_4 », та видано паспорт серії НОМЕР_2 від 18 липня 1997 року взамін паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 від 18.08.1978 року (а.с.24).

В паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 18.07.1997 року, дійсно зазначено прізвище, ім`я та по-батькові заявника українською мовою « ОСОБА_1 » (а.с.4). Названим паспортом заявник користується і на даний час, який підтверджує особу заявника, і яким він користувався на час виготовлення і видачі на його ім`я державного акту, що свідчить про фактичне допущення помилки в написанні його прізвища в правовстановлюючому документі.

В державному акті на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058096, виданого заявнику 11.02.2005 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 335 від 23.04.2004 року щодо земельної ділянки розміром 2.62 га, що знаходиться на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, прізвище, та по-батькові власника зазначено « ОСОБА_4 » (а.с.6).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.10.2019 року за № НВ-019, на заяву ОСОБА_1 вбачається, що дійсно заявнику ОСОБА_1 належить земельна ділянка розміром 2.62 га на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.7).

Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я заявника вказаного правовстановлюючого документа.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (в попередній редакції) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Встановлення факту належності заявнику вищеназваного державного акту потрібно для підтвердження права власності на земельну ділянку та можливості розпорядження цим майном.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Виноградненська сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Вважати встановленим юридичний факт про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058096, виданий 11 лютого 2005 року Болградською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження № 335 від 23.04.2004 року, розміром 2.62 га в межах згідно з планом, розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 75 - належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Рені, Одеської області, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18 липня 1997 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ____________ С.В.Кодінцева