ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року

м.Суми

Справа №591/3619/19

Номер провадження 22-ц/816/4542/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 липня 2019 року в складі судді Шелєхової Г.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 12 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

04 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 236-к від 16 квітня 2019 року «Про оголошення догани та зменшення розміру премії».

Свої вимоги мотивувала тим, що з 04 вересня 2017 року працює у ТОВ «Сумитеплоенерго» апаратником хімводоочищення 3 групи. Роботодавцем їй був виданий спецодяг завеликого розміру (видано розмір 50 замість необхідного розміру 42) та каска без підборідного ременя, у зв`язку з чим 21 березня 2019 року під час виконання ряду робіт у зігнутому положенні тіла, каска впала в приямок. Через необхідність термінового вирішення виробничих питань вона продовжила перебувати в цеху та намагалася самостійно дістати каску, в цей момент до неї підійшли в.о. начальника дільниці та начальник КТЦ та запропонували надати пояснення.

В результаті було видано наказ про накладення на неї дисциплінарного стягнення, який вважає необгрунтованим, оскільки вона з вини адміністрації не була належним чином забезпечена спецодягом.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 236-к від 16 квітня 2019 року про оголошення догани та зменшення розміру премії відносно ОСОБА_1

Стягнуто з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сумитеплоенерго», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не довела факт знаходження нею без захисної каски під час виконання робіт саме через падіння каски. Вважає, що порушення ОСОБА_1 правил використання спеціальних засобів захисту підтверджується Актом про порушення трудової дисципліни, викладені в ньому обставини порушення трудової дисципліни підтверджуються також показаннями свідків.

Вказує, що при виконанні налагоджуваних робіт освітлювача № 1 та № 2 хімдільниці позивач регулює процес промивання за допомогою запірної арматури на трубопроводі (крані) і характер даних робіт не передбачає роботи з приямками, які знаходяться за декілька метрів від запірної арматури, та не потребує знаходження робітника у зігнутому стані біля приямків освітлювачів. Роботи з приямками проводиться о 17 год. 30 хв. і згідно з записом в оперативному журналі, тоді як акт про порушення трудової дисципліни складений в 14 год. 30 хв., ніякі дані про роботи з приямками в цей проміжок часу до журналу не внесені.

Зазначає, що відсутність підборідного ременя на касці не є доказом її падіння в приямок, забезпечення таким ременем не передбачено ніяким актами про охорону праці, він не входить до базової комплектації каски.

Застосований до позивача захід стягнення у вигляді догани є найменш суворим видом стягнення передбачений законодавством за порушення трудової дисципліни.

Доводить, що суд першої інстанції не врахував, що згідно зі ст. 149 КЗпП України наявність чи відсутність негативних наслідків порушення трудової дисципліни є критерієм обрання виду стягнення і не є умовою, яка позбавляє роботодавця права винести працівнику догану за вчинений проступок.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 4 вересня 2017 року працює апаратником хімводоочищення 3 групи на хімічній дільниці котлотурбінного цеху ТОВ «Сумитеплоенерго» (а.с. 6).

Згідно з актом про порушення трудової дисципліни, складеним в 14 год. 30 хв. 21 березня 2019 року працівниками ТОВ «Сумитеплоенерго»: інженером хімлабораторії ОСОБА_3 , начальником КТЦ ОСОБА_4 , апаратником ХВО ІV групи кваліфікації ОСОБА_5 , 21 березня 2019 року о 14 год. 20 хв. апаратник хімводоочищення ІІІ групи кваліфікації ОСОБА_1 проводила налагоджувальні роботи освітлювача № 1 та № 2 хімічної дільниці (приміщення з діючим енергетичним обладнанням) без засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної каски, що є порушенням п. 18 (абз. 3) розділу ІІІ Правил охорони праці під час експлуатації тепломеханічного обладнання електростанцій теплових мереж і тепловикористовувальних установок, пунктів 8.1, 8.2 розділу Робочої інструкції № Р-26 апаратника хімводоочищення хімічної дільниці ТОВ «Сумитеплоенерго» № 123 від 04 березня 2019 року, Журналу розпоряджень, розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ «Сумитеплоенерго» в частині обов`язку працівника дотримуватися вимог охорони праці (а.с. 57-58).

Ознайомившись із змістом акту про порушення трудової дисципліни, ОСОБА_1 відмовилася його підписати, про що зазначено в самому акті, також складено акт про відмову від підписання акту про порушення трудової дисципліни та відмову від написання та надання пояснювальної записки (а.с. 59).

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_1 від 21 березня 2019 року (яка була подана нею 26 березня 2019 року), працюючи в зміну 21 березня 2019 року при виконанні робіт під освітлювачами № 1 та № 2, при русі у зігнутому положенні у неї з голови в приямок упала каска. Вона спробувала самостійно її дістати, для зручності зняла піджак, оскільки він був 50 розміру, при необхідному їй розмірі 44-46, а тому створює незручності в роботі. На складі захисні костюми, потрібного розміру відсутні, тому вона змушена носити виданий костюм значно більшого розміру (а.с. 22, 60).

У службовій записці в.о. начальника хімдільниці ОСОБА_7 від 27 березня 2019 року вказано, що 21 березня 2019 року о 14 год. 20 хв., перебуючи на робочому місці у хімдільниці, ОСОБА_1 проводила налагоджувальні роботи освітлювача № 1 та № 2 хімдільниці без засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної каски, чим порушила п. 18 (абз. 3) розділу ІІІ Правил охорони праці під час експлуатації тепломеханічного обладнання електростанцій, теплових мереж і тепловикористовувальних установок; п. 8.1, 8.2 розділу 8 та п. 2.14 розділу 2 Робочої інструкції № Р-26 апаратника хімводоочищення хімічної дільниці КТЦ та Розпорядження начальника хімічної дільниці № 123 від 04 березня 2019 року; розділ 3 Правил внутрішнього трудового розпорядження для працівників ТОВ «Сумитеплоенерго» в частині обов`язку працівника дотримуватися вимог з охорони праці. Підписувати акт про порушення трудової дисципліни та надавати пояснення відмовилася. Пояснювальну записку подала лише 26 березня 2019 року (а.с. 63).

Наказом директора ТОВ «Сумитеплоенерго» № 236-к від 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 було оголошено догану, знижено їй розмір премії за березень 2019 року на 50 % за порушення трудової та виробничої дисципліни, неналежне виконання п. 18 (абз 3) розділу ІІІ Правил охорони праці під час експлуатації тепломеханічного обладнання електростанцій, теплових мереж і тепловикористовувальних установок; п. 8.1, 8.2 розділу 8 та п. 2.14 розділу 2 Робочої інструкції № Р-26 апаратника хімводоочищення хімічної дільниці КТЦ та Розпорядження начальника хімічної дільниці № 123 від 04 березня 2019 року; розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядження для працівників ТОВ «Сумитеплоенерго» в частині обов`язку працівника дотримуватися вимог з охорони праці (а.с. 23, 55).

Відповідно до положень ст. ст. 147, 147-1, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Ухвалюючи рішення про визнання незаконним та скасування наказу № 236-к від 16 квітня 2019 року про оголошення догани та зменшення розміру премії ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач, яка раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, не була в повному обсязі забезпечена спецодягом та засобами індивідуального захисту відповідної комплектації та розміру, її дії не спричинили негативних наслідків, тому накладене стягнення є занадто суворим.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 163 КЗпП України, ст. 8 Закону України «Про охорону праці» на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або здійснюваних у несприятливих температурних умовах, працівникам видаються безплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту.

Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору.

У разі передчасного зношення цих засобів не з вини працівника роботодавець зобов`язаний замінити їх за свій рахунок.

Згідно з п. п. 1, 2 розділу ІІ Наказу Міністерства соціальної політики від 29 листопада 2018 року № 1804 «Про затвердження мінімальних вимог безпеки та охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці», для забезпечення безпеки та захисту здоров`я працівників роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання працездатності та належного гігієнічного стану. Ці ЗІЗ мають відповідати вимогам Технічного регламенту засобів індивідуального захисту щодо безпеки та стандартам стосовно конструкції і виготовлення.

Під час обрання ЗІЗ мають: відповідати ступеню існуючих ризиків для життя та здоров`я працівників та не призводити до будь-якого збільшення рівня цього ризику; відповідати існуючим на робочому місці умовам; підходити користувачеві після необхідного регулювання.

Згідно з вимогами п. 2 розділу ІІІ Наказу, під час визначення потреби в ЗІЗ роботодавець повинен передбачати спеціальний одяг і спеціальне взуття окремо для чоловіків і жінок, зазначаючи найменування ЗІЗ, враховуючи їх моделі, призначення ЗІЗ за захисними властивостями, розмір і зріст, а для захисних касок і запобіжних поясів - типорозміри.

Відповідно до вимог п. 7 Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого Постановою КМ України № 761 від 27 серпня 2008 року, засіб захисту повинен забезпечувати належний ступінь захисту від небезпеки і мати таку конструкцію, що у передбачуваних умовах експлуатації забезпечує максимально можливий рівень захисту користувача засобу, який може без ускладнень провадити пов`язану з ризиком діяльність.

Перед видачею ЗІЗ роботодавець повинен поінформувати працівника про ризики для його життя та здоров`я, від яких його захищатиме користування цим ЗІЗ.

На виконання зазначених норм законодавства ТОВ «Сумитеплоенерго», крім іншого, взяло на себе зобов`язання створювати для працівників Товариства умови, необхідні для ефективного виконання функціональних обов`язків; забезпечувати вимоги охорони праці, техніки безпеки, санітарії, гігієни праці, що закріплено в п. 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ТОВ «Сумитеплоенерго» (а.с. 98-101).

Із особової картки обліку спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту ТОВ «Сумитеплоенерго» вбачається, що ОСОБА_1 04 вересня 2017 року було видано каску, 01 листопада 2018 року - костюм х/б (а.с. 25-26). При цьому, не має даних про відповідність ЗІЗ розміру працівника.

Доводи апеляційної скарги про те, що факту падіння каски позивача у приямок хімдільниці не було, а нею просто було проігноровано вимоги правил охорони праці про обов`язковість застосування засобів індивідуального захисту - каски, є безпідставними, оскільки стороною відповідача не надані докази на спростування твердження працівника про те що каска впала у приямок.

Зокрема, не надано доказів огляду приямку хімдільниці та відсутності там каски позивача у момент проведення нею робіт без ЗІЗ.

Із показань інженера хімічної лабораторії, в.о. начальника хімічної дільниці ОСОБА_3 , наданих в засіданні суду першої інстанції, встановлено, що зайшовши до цеху разом з начальником цеху ОСОБА_4 , виявили, що ОСОБА_1 працювала під освітлювачами № 1 та № 2 без каски, у зв`язку з чим був складений акт. Коли спустилася до цеху через 10-15 хв., позивач вже була в касці. Всередині каски є спеціальне кріплення, підборідний ремінь для каски був виданий ОСОБА_1 на її прохання вже після цього випадку.

За таких обставин, є безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність у моделі каски позивача кріплення для підборідного ременя, оскільки, як вказав свідок ОСОБА_7 , в подальшому каска ОСОБА_1 була укомплектована таким ременем. Це свідчить про наявність у роботодавця реальної можливості забезпечити працівникові більш досконалий індивідуальний захист.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незабезпечення працівника ОСОБА_1 в повному обсязі засобами індивідуального захисту, зокрема, відповідного розміру, якості та комплектації, та відповідності умовам робочого місця і, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України, не доведеності відповідачем належними доказами факту порушення позивачем трудової дисципліни.

Доводи апеляційної скарги з приводу не правильного застосування судом ст. 149 КЗпП України не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції, дійшовши висновку про відсутність у діях позивача порушення трудової дисципліни, вказав про незаконність застосування стягнення у виді оголошення догани, без врахування ступеня тяжкості вчиненого проступку, відсутність наслідків, обставин вчинення проступку, трудової поведінки працівника (відсутність попереднього притягнення до дисциплінарної відповідальності).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук