Дата документу 18.11.2019
Справа № 937/6916/19
Провадження № 2/937/3248/19
18 листопада 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Горбачової Ю.В.,
з секретарем с/з - Луценко П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Позивач вказує, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , Запорізької області . В зазначеному будинку зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 , який доводиться їй сином, проте з 2014 року в зазначеному будинку не проживає. У зв`язку з пропискою відповідача у зазначеному будинку, серйозним образом порушуються її права володіння, користування і розпорядження належним їй будинком, оскільки зазначена обставина зв`язана з додатковими витратами по оплаті комунальних послуг. Не бажання відповідача знятися з реєстрації з зазначеного домоволодіння, у добровільному порядку. Дозволяє зробити висновок про те, що в досудовому порядку врегулювати ситуацію, що створилося, не представляється можливим, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
В судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 04.11.1976 року (а.с.6-9).
Судом встановлено, що окрім власниці будинку, за вказаною адресою зареєстрований ще відповідач по справі, який є її сином.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає з 2014 року, що вбачається з довідки голови квартального комітету № 24 Мелітопольської міської ради народних депутатів від 22.08.2019 року (а.с.10).
Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідач є зареєстрованим, але тривалий час не мешкає у належному їй житловому будинку, порушуються її права, як власника, а саме володіння, користування та розпорядження належним їй будинком, оскільки це пов`язано з додатковими витратами по оплаті комунальних послуг, тощо.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 2014 року без поважної причини не проживає за місцем реєстрації та не бажає у добровільному порядку знятися з реєстрації.
Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 понад п`ять років, змінивши своє місце мешкання і не перереєструвавшись у відповідності до діючого законодавства, тому позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 247, 259, 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом України.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
СУДДЯ: Ю.В. Горбачова