ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4064/17 Номер провадження 22-ц/814/2322/19Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя доповідач Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Світалки Володимира Петровича, поданої в інтересах позивача ОСОБА_1 ,

на рішення Октябрськогорайонного суду Полтавської області від 04 червня 2019 року, постановлене суддею Тімошенко Н.В.. (повний текст складено 13 червня 2019 року),

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи; приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гризунова Олександра Віталіївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зміну черговості спадкування та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

19.05.2017 ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право на спадкування майна спадкодавця його рідної сестри ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в першу чергу, визначивши додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що його сестра ОСОБА_6 протягом останніх років свого життя тяжко хворіла та він забезпечив за власні кошти її лікування та утримання у медичних центрах Ізраїля, протягом останніх місяців її життя (з вересня 2011 по січень 2012 року) оплачував проїзд і роботу медпрацівників, які доглядали за нею, прилітаючи з Полтави. Після смерті сестри разом з батьком організували її поховання, оплатив за власні кошти місце поховання та пам`ятник.

Оскільки він не є громадянином України та не ознайомлений з чинним українським законодавством, не брав участі у розгляді справи №554/3112/13 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/8 частину спадкового майна, то не міг раніше скористатися своїм правом відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України на спадкування майна сестри. По приїзду в Україну дізнався про своє право та звернувся до приватного нотаріуса Гризунової О.В., яка постановою від 18.05.2017 відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії з підстав, що він не належить до спадкоємців першої черги.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості спадкування та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишено без задоволення.

Адвокат Світалка В.П. в інтересах позивача ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на вказане рішення. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування номр матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає безпідставним висновок районного суду про відмову у зміні черговості, оскільки судом встановлено, що він, позивач, піклувався за здоров`я ОСОБА_6 , супроводжував її на процедури, забезпечував харчуванням, консультаціями, ніс витрати на купівлю ліків та її догляд.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про відсутність належних і допустимих доказів проживання ОСОБА_6 у м.Тель-Авів, Ізраїль, та перебування у безпорадному стані, спростовується рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25.09.2014 по справі №554/6977/14-ц.

Звертає увагу на те, що районний суд не дослідив факт, з якого часу спадкодавець стала перебувати у безпорадному стані, безпідставно вважаючи днем початку такого стану 11.07.2011, тоді як у 2009 році ОСОБА_6 перенесла операцію у зв`язку із захворюванням на рак та в подальшому проходила хіміотерапію.

Заперечує достатність отримуваної ОСОБА_6 пенсії в Ізраїлі для необхідного лікування.

Вважає, що його юридична необізнаність із законами України, проживання в іншій країні, стрес від смерті сестри, своя хвороба та робота є поважними причинами для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони та їх представники, треті особи в суд апеляційної інстанції не з`явилися, належно повідомленні про час та місце судового розгляду.

Приватний нотаріус Гризунова О.В. подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 .

08.02.2012 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. заведено спадкову справу №3/2012 на майно померлої ОСОБА_6 Спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за законом, є: чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , батько ОСОБА_7 , який рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22.09.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22.12.2014, усунутий від спадкування./т.1 а.с.8-18, 20/

Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гризунова О.В. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії 18.05.2017 відмовила ОСОБА_1 в прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , так як він не є спадкоємцем першої черги.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зміни черговості, районний суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів перебування спадкодавця ОСОБА_6 за весь час проживання у м.Тель-Авів, Ізраїль, у безпорадному стані, внаслідок чого не могла самостійно забезпечувати свої потреби та перебувала на його утриманні. Сам факт спільного і тривалого проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем не є безумовною підставою для визнання його спадкоємцем першої черги після смерті сестри. Також суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини,оскільки позивачем не доведено наявність у нього об`єктивних, непереборних труднощів для вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки вони грунтуються на повно з`ясованих фактичних обставинах справи, правильній правовій оцінці спірних правовідносин та вірно застосованих нормах матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків районного суду не спростовують, зводяться до незгоди з судовим рішенням, переоцінки доказів на власну користь та хибного тлумачення норм права.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватисяна засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони покладаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_6 з 2010 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала у м.Тель-Авів, Ізраїль, де у відповідних медичних центрах проходила медичне лікування у зв`язку з онкозахворюванням.

Рішенням Октябрького районного суду м.Полтави від 25 вересня 2015 року (справа №554/6977/14-ц), яке набрало чинності, усунуто від права на спадкування ОСОБА_7 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що 15.12.2010 ОСОБА_6 була госпіталізована в медичний центр «Іхілов» (м.Тель-Авів, Ізраїль), де перебувала до 25.03.2011, та повторно госпіталізована у цей медичний заклад 11.07.2011, та саме з цієї дати перебувала у безпорадному стані. /т.1 а.с.8-18/

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зміни його черговості у спадкуванні майна сестри з посиланням на вказане судове рішенням, яким встановлені обставини щодо безпорадного стану спадкодавця і здійснення позивачем догляду за нею, не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом як безпідставні. Зазначені обставини встановлені у справі з іншими сторонами та предметом позову, в якій ОСОБА_1 участі не приймав, а отже ці обставини не мають преюдиційного значення. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що саме його допомога (опіка, матеріальна та інша допомога) протягом тривалого часу була визначальною допомогою спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу знаходилася у безпорадному стані.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди із визначеною районним судом датою 11.07.2011, як початком часу, з якого спадкодавець стала перебувати у безпорадному стані, наполягаючи, що такий стан розпочався у 2009 році, коли ОСОБА_6 перенесла операцію у зв`язку із захворюванням на рак та в подальшому проходила хіміотерапію,- апеляційний суд відхиляє, як неспроможні, оскільки ці доводи не грунтуються на доказах.

Колегія суддів зазначає, що позивач не виконав свій обов`язок щодо надання доказів своїх позовних вимог, обмежившись лише рішенням суду, яке стосується інших сторін та правовідносин, що виникли після смерті ОСОБА_9 . Натомість у матеріалах справи відсутні докази обставин, з якого саме часу ОСОБА_6 стала проживати у державі Ізраїль, де була зареєстрована, який мала статус у цій державі, за які кошти існувала та здійснювалося її лікування. Показання свідка ОСОБА_10 про те, що вона, працюючи медсестрою, здійснювала догляд за ОСОБА_6 , оплату якого та витрати на ліки, харчування і консультації лікарів здійснював позивач, - не є достатнім доказом передбачених ч.2 ст.1258 ЦК України умов, за яких можлива зміна черговості за рішенням суду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме, необізнаність із законами України, проживання в іншій країні, стрес від смерті сестри, своя хвороба та робота, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця. Як убачається з рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25.09.2014, яким усунуто батька спадкодавця ОСОБА_7 від права на спадкування. ОСОБА_1 надавав суду письмові пояснення по справі, а отже знав про відкриту спадщину.

Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У спадкоємця ОСОБА_6 існують спадкоємці першої черги чоловік та діти, які у передбачений законом строк та спосіб прийняли спадщину. Оскільки підстави для зміни черговості та одержання позивачем, як спадкоємцем другої черги, права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, - відсутні, тому визначення додаткового строку для прийняття спадщини в даному випадку не має юридичного значення для позивача.

Доводи позивача про безпідставне не застосування судом першої інстанції положень ч.2 ст.1259 ЦК України апеляційний суд відхиляє, так як позивачем не доведено належними засобами доказування наявність вказаних у ч.2 ст.1259 ЦК України юридичних фактів у їх сукупності для набуття права на зміну черговості.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.367,368, 374,375, 381- 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Світалки Володимира Петровича, поданої в інтересах позивача ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду Полтавської області від 04 червня 2019року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.09.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

Ю.В. Дряниця