Справа № 201/1221/19
Провадження № 2/201/1626/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 листопада 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 47279 грн. 79 коп. (а.с.№3-5).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Гребенюк О.С. (діє на підставі довіреності від 25.07.2018р. - а.с. №27) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.№34).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.03.2019р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст.274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№38).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 17.05.2009р. ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачкою була підписана заява б/н від 17.05.2009р., після підписання якої ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписавши заяву від 17.05.2009р., відповідачка погодилася з запропонованими їй Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не здійснила в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, процентів за користування кредитом, пені та штрафів, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10.01.2019р. становить 47279,79грн., з яких: 4629,03 грн. заборгованість по кредиту, 23114,76 грн. заборгованість по процентам, 16808,39грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 2227, 61грн. - штраф (процентна складова). Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідачки, а також понесені ним судові витрати у розмірі 1921 грн.

В судові засідання 15.07.2019р. та 12.11.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с.№45,46,51,52). Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача Гребенюк О.С., в якій представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. №35).

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання 15.07.2019р. та 12.11.2019р. не з`явилася, про дату та час слухання повідомлялася шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, яка підтверджена відповіддю наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 15.02.2019р. (а.с.№37). Конверти, які були направлені відповідачці з судовими повістками, були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.№47,54). Крім того, про дату та час розгляду справи на 15.07.2019р. та 12.11.2019р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. №49,56).

Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідачка, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17 травня 2009р. ОСОБА_1 звернулася до ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею була підписана заява №б/н від 17.05.2009р., згідно якої ОСОБА_1 виявила бажання отримати платіжну картку кредитка Універсальна зі встановленням кредитного ліміту на карту з базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту в розмірі 3% на місяць. З підписанням відповідної заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з запропонованими їй для ознайомлення "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (а.с. №9).

Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»),

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

При винесені рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 17.05.2009р. в розмірі 47279,79грн., з яких: 4629,03 грн. заборгованість по кредиту, 23114,76 грн. заборгованість по процентам, 16808,39 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 2227,61грн. - штраф (процентна складова).

Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Визначаючи розмір заборгованості за договором, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх та оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими обставинами справи та наявними у справі доказами.

При цьому, згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом вище, у заяві позичальника від 17 травня 2009р. визначено, що клієнт бажає отримати кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом, визначено розмір відсоткової ставки, як ціна договору за користування кредитними коштами. Водночас у заяві відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги заборгованості, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.05.2009р., посилався на довідку про умови кредитування з використання кредитки Універсальна, Універсальна 30 днів пільгового періоду», яка взагалі не містить підпису позичальника про ознайомлення та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини договору.

Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи 17.01.2009р. заяву позичальника, а також те, що зазначені документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Отже, довідку про умови кредитування та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати як частину укладеного між сторонами договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості за наданим кредитом, що має своє відображення у здійсненому позивачем розрахунку за договором (а.с.№6-8).

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, суд приходить до висновку, що заборгованість по тілу кредиту станом на 10.01.2019р. в розмірі 4629,03 грн. та заборгованість по процентам 23114,76 грн. підлягає стягненню з відповідачки.

Вимоги про стягнення з відповідачки пені, штрафів задоволенню не підлягають, оскільки заява від 17.05.2009р., яка підписана ОСОБА_1 , таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 17.05.2009р. станом на 10.01.2019р. в розмірі 27743,79 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4629,03грн., заборгованість по процентам - 23114,76 грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог в розмірі 1127,24 грн. (27743,79 грн. х 1921грн. : 47279,79 грн. = 1127,24 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 634, 638, 648, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 17.05.2009р. станом на 10.01.2019р. в сумі 27743 грн. 79коп. (двадцять сім тисяч сімсот сорок три грн. 79 коп.), з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4629грн.03коп., заборгованість по процентам - 23114 грн.76коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1127 грн. 24 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.