П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 вересня 2019 року місто Київ

справа № 355/457/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/10299/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Андрієнко А.М., Шахової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області у складі судді Литвиненко О.Л. від 20 травня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - ПрАТ "СК "ПЗУ Україна") звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 жовтня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Fiat Doblo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки ВАЗ 2101317, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який постановою Баришівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" згідно договору комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № RZ008709 від 22 липня 2016 року.

За зверненням ОСОБА_2 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 6 979 грн. 41 коп. та отримало право вимоги до відповідача на зазначену суму.

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 6 979 грн. 41 коп.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року позов ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК

"ПЗУ Україна" страхове відшкодування в розмірі 6 979 грн. 41 коп., судовий збір в розмірі 1921 грн., а всього 8 900 грн. 41 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до статі 993 ЦК України та статі 27 Закону України "Про страхування" до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги, яке страхувальник, має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача, вина якого встановлена судовим рішенням.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що суд не звернув увагу на те, що на момент дорожньої транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ "СК "Здорово", а тому виплачувати страхове відшкодування має його страховик.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не находив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 15 жовтня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Fiat Doblo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки ВАЗ 2101317, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який постановою Баришівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" згідно договору комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № RZ008709 від 22 липня 2016 року.

9 листопада 2016 року ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" виплатило потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 6 979 грн. 41 коп.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Відповідно до статі 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у

деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до статі 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статі 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини 1 статі 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Відповідно до статі 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статі 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ "СК "Здорово" згідно полісу № АЕ8235852 (а.с.93).

Вказана обставина підтверджується наявною інформацією на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України (www.mtsbu.ua) в розділі "Перевірки чинності полісів внутрішнього ОСЦПВВТЗ".

Суд першої інстанції не звернув уваги на наявність у відповідача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та дійшов помилкового висновку про те, що шкода має бути відшкодована її заподіювачем.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону

України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе (у межах суми страхового відшкодування) виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3, 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про задоволення позову через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до статі 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ПрАТ "СК "ПЗУ Україна".

Відповідно до частин 1, 2, 13 статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ПрАТ "СК "ПЗУ Україна"на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 881 грн.50 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 травня 2019 рокускасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 881 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 4 вересня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: А.М. Андрієнко

О.В. Шахова