Провадження №2/760/4716/19
Справа №760/7099/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Мелешко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» суму страхового відшкодування 42 595, 34 грн. та судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2017 по проспекту Свободи, 14 в м. Кременчук сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу.

Зазначено, що вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду - Європротоколом.

Позивач вказав, що в результаті ДТП йому була завдана майнова шкода, внаслідок пошкодження його автомобіля в розмірі 37 702, 64 грн., що підтверджується страховим актом № 12330/1/ЦВ від 12.12.2017.

Посилався на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/3925314 від 25.04.2017 страховою компанією ТДВ «СТ «Домінанта».

Зазначено, що 11.08.2017 відповідач був повідомлений про ДТП, що підтверджується повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду, 11.08.2017 відповідачу була подана заява про виплату страхового відшкодування.

Зазначено, що ТДВ «СТ «Домінанта» було проведено часткову (страхову) виплату на банківські реквізити карткового рахунку позивача загальною сумою 9000,00 грн.

Посилався на те, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, відповідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК/3925314 від 25.04.2017 становила 100 000,00 грн. Франшиза відповідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК/3925314 від 25.04.2017 становила 1 000,00 грн.

У зв`язку з простроченням виплати страхового відшкодування позивач вважає за доцільне стягнути з відповідача суму заборгованості 27 702,64 грн., пеню в сумі 10 874,60 грн., 3% річних в сумі 975,00 грн. та інфляційне збільшення в сумі 3 043,10 грн.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки, розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 11.08.2017 по проспекту Свободи, 14 в м. Кременчук сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу.

Вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 11.08.2017.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, відповідно до зазначених вище норм, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду.

Проте, встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», відповідно до страхового полісу АК/3925314 від 25.04.2017, згідно якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану майну становить 100 000 грн., франшиза - 1000 грн.

11.08.2017 позивач звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення виплати страхового відшкодування та із заявою про виплату страхового відшкодування.

Так, у результаті ДТП позивачу була завдана майнова шкода в розмірі 37 702, 64 грн., що підтверджується страховим актом № 12330/1/ЦВ від 12.12.2017, складеним ТДВ «СТ Домінанта».

Встановлено, що позивачу відповідачем частково виплачено страхове відшкодування загальною сумою 9000,00 грн.

Так, позивач просить стягнути з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на свою користь розмір страхового відшкодування, яке, на його думку, повинно бути сплачене у розмірі 27 702,64 грн., що становить різницю між розміром страхового відшкодування по події (37 702,64 грн.) - здійсненою виплатою (9 000 грн.) та франшизою ( 1000, 00 грн.), на що суд зазначає наступне.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Так, положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як встановлено судом, позивачем було вчасно повідомлено та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування по ДТП.

Однак, незважаючи на вищенаведені вимоги закону, відповідач свої зобов`язання за договором страхування не виконав, та не здійснив виплату потерпілій особі суму страхового відшкодування за завдані страхувальником збитки в повному обсязі.

Встановлено, що 07.06.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, винесла розпорядження №866 про анулювання ліцензії ТДВ «СТ «Домінанта».

Однак, анулювання ліцензії не звільняє ТДВ «СТ «Домінанта» від обов`язку виконати свої зобов`язання за укладеним договором (полісом) страхування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» у зв`язку із настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язане відшкодувати позивачу суму заборгованості за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його майну, яка становить 27 702,64 грн.

Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи, що 11.08.2017 позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування до ТДВ «СТ «Домінанта» та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування до 08.11.2017, а отже з 09.11.2017 має нараховуватись пеня.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем пеня за прострочення виконання зобов`язання за період з 09.11.2017 по 11.01.2019 складає 10 874,60 грн.

Вказаний розрахунок є вірним та сторонами у справі не оспорювався, а тому він може бути прийнятим судом до уваги при вирішенні даної справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 10 874,60 грн.

Позивач також просив стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» за період з 09.11.2017 по 11.01.2019 3% річних в сумі 975,00 грн. та інфляційне збільшення боргу в сумі 3 043, 10 грн., на що слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з тим, що судом встановлений факт прострочення виконання своїх зобов`язань ТДВ «СТ «Домінанта» перед позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 за період з 09.11.2017 по 11.01.2019 3% річних в сумі 975,00 грн. та інфляційне збільшення боргу в сумі 3 043, 10 грн., при цьому, слід зазначити, що наданий позивачем розрахунок вказаних вище штрафних санкцій перевірений судом та є арифметично вірним.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача суми заборгованості з виплати страхового відшкодування у розмірі 27 702, 64 грн., пеню в сумі 10 874, 60 грн., 3% річних в сумі 975,00 грн. та інфляційні втрати в сумі 3 043, 10 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з ТДВ «СТ «Домінанта» підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 768,40 грн.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 23, 979, 988, 990, 991 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», , місцезнаходження: м. Київ, пров. Індустріальний, 23 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , заборгованість з виплати страхового відшкодування у розмірі 27 702, 64 грн., а також за період з 09.11.2017 по 11.01.2019 пеню в сумі 10 874,60 грн., 3% річних в сумі 975,00 грн. та інфляційні втрати в сумі 3 043,10 грн., а також судовий збір в сумі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: