печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Шевченко Т.В.,

учасники справи

заявник: ОСОБА_1

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду від 7 липня 2017 року у справі № 757/29662/17-Ц, а саме арешт на майно із забороною відчуження та розпорядження, а саме на 1 / 4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 . Вказала, що арешт накладений необґрунтовано, оскільки ще у 2014 році ОСОБА_3 подарував їй вказану частку квартири.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримала клопотання.

Представник позивача ОСОБА_5 . заперечив щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не є учасником справи, у зв`язку з чим вона позбавлена права на подання такого клопотання до суду.

Відповідач до судового засідання не з`явився. Тому, суд розглянув вказану заяву у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно зі ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У справах про оскарження рішення третейського суду, оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу та про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу учасниками справи є учасники (сторони) третейського розгляду, особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, а також сторони арбітражного розгляду.

Разом з тим, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та процентів за договорами позики, ОСОБА_1 не є учасником справи у розумінні положень ст. 42 ЦПК України, оскільки вона не була ні стороною, ні третьою особою у справі.

Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 158 ЦПК України та ст. 42 ЦПК України ОСОБА_1 не має права на звернення з вказаним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Разом з тим, частиною 1 ст. 158 ЦПК України передбачено право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи.

Тому, суд, користуючись вказаним правом, вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 7 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та процентів за договорами позики накладено арешт на майно із забороною відчуження та розпорядження, а саме на 1 / 4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Постановляючи вказану, ухвалу суд виходив з того, що на час вирішення цього питання суду були надані документи щодо права власності відповідача ОСОБА_3 на 1 / 4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1-872 від 2.04.2001, а саме витяг з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата формування 28.03.2017 року за пошуком: « ОСОБА_3 ».

Разом з тим, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата формування 21.08.2018 року, та договору дарування 1 / 4 частини квартири вбачається, що відповідач ОСОБА_3 ще 10 квітня 2014 року подарував належну йому частину квартири ОСОБА_1 і відомості про що внесено до Державного реєстру 10.04.2014 року. Вказані дані надані суду за пошуковою системою об`єкта нерухомості, а не відповідача ОСОБА_3

Відсутність у суду доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно як на час постановлення ухвали про накладення арешту призвело до помилкового накладення арешту на 1 / 4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка не належить ОСОБА_3 , а належить ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи накладений арешт на майно сторонньої особи, а не сторони у справі, суд дійшов висновку про скасування арешту, як накладеного помилково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 7 липня 2017 року у справі № 757/29662/17-Ц, а саме арешт на майно із забороною відчуження та розпорядження, а саме на 1 / 4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В.Батрин