Постанова

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 610/3403/15-ц

провадження № 61-25333св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року у складі судді Тімонової В. М. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Швецової Л. А., Бровченка І. О.,

Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз»), посилаючись на те, що наказом по управлінню «Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз» від 26 березня 2015 року його було звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України), із посади водія автотранспортних засобів 1 класу Червонодонецького вузла зв`язку Шебелинського цеху технологічного зв`язку Харківського регіонального центру «Газтехзв`язок», яку він обіймав з березня 2002 року. Вважає, що попередження про наступне звільнення від 24 січня 2014 року є незаконним, оскільки не містить посилань на зміни в організації виробництва і праці, в ньому не зазначено про зміни штатного розпису, а сам наказ підписаний не уповноваженою особою.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати попередження про його звільнення у зв`язку зі скороченням штату від 24 січня 2014 року.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2015 року.

В обґрунтування заяви вказував, що істотною обставиною для правильного вирішення справи за його позовом до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання незаконним та скасування попередження працівника про звільнення вважає строк дії наказу голови правління ПАТ «Укртрансгаз» від 27 листопада 2013 року № 415 «Про затвердження штатних розписів» та наказу голови правління ПАТ «Укртрансгаз» від 31 жовтня 2013 року № 381 «Про затвердження змін до штатних розписів», про які йому не було відомо під час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, а стало відомо лише під час розгляду справи № 610/3001/16-ц за його позовом до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу недійсним (рішення Балаклійського районного суду Харківської області від

05 жовтня 2016 року, ухвала апеляційного суду Харківської області від

16 листопада 2016 року) та справи № 610/1805/16-ц за його позовом до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу дійсним (ухвала Балаклійського районного суду Харківської області від 03 червня 2016 року про залишення позову без розгляду).

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року і призначити справу до судового розгляду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вважав, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у травні 2017 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2017 року скасувати й справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що суди в порушення норм процесуального законодавства неповно дослідили докази та дали їм неправильну оцінку, зокрема не взяли до уваги те, що доказів і фактів на затвердження штатних розписів або змін не існує, наказ або лист про зміну до штатної чисельності працівників філії видає голова правління ПАТ «Укртрансгаз», або особа, яка виконує його обов`язки, але не директор філії, і це є істотною обставиною для вирішення справи.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У червні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ПАТ «Укртрансгаз» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Мотивуючи заперечення, заявник зазначив, що суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю підстав для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2017 року у вказаній справі відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу № 610/3403/15-ц з Балаклійського районного суду Харківської області.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

14 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 06 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами встановлено, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання незаконним і скасування попередження працівника про звільнення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року зазначені судові рішення також залишено без змін.

Указаними судовими рішеннями встановлено, що попередження ОСОБА_1 про його звільнення у зв`язку із скороченням штату від 24 січня 2014 року відповідає вимогам трудового законодавства.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до пункту частини другої статті 361 ЦПК України2004 року у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, підставами для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України 2004 року).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, не є нововиявленими обставинами.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК України 2004 року, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року,у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Отже, проаналізувавши викладене вище, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для перегляду рішення Балаклійського районного суду Харківської області

від 17 листопада 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки посилання ОСОБА_1 на те, що про строки дії наказу голови правління ПАТ «Укртрансгаз» від 27 листопада 2013 року № 415 «Про затвердження штатних розписів» та наказу голови правління ПАТ «Укртрансгаз» від 31 жовтня

2013 року № 381 «Про затвердження змін до штатних розписів», що заявник вважає істотним для правильного вирішення справи, він дізнався лише із судових рішень, ухвалених в інших справах за його позовами, нововиявленою обставиною не є, так як вказана обставина існувала на час ухвалення рішення, про перегляд якого подано заяву, та могла бути встановлена під час судового розгляду при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду, визначених статтею 400 ЦПК України, згідно з якою встановлення фактичних обставин справи, дослідження доказів і надання їм правової оцінки не належить до компетенції касаційного суду.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від

09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки такі судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС. Ю. Бурлаков
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко