Справа № 453/338/19
№ провадження 2/453/229/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 листопада 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Трембач М.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з тимчасового розміщення та додаткових послуг у готельному копмлексі,-

в с т а н о в и в:

Позивач ТзОВ «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»» 21.03.2019 року звернувся у суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором про надання послуг з тимчасового розміщення від 06.12.2018 року та додаткових послуг у готельному копмлексі у загальному розмірі 81 257 грн. 67 коп.. Судові витрати у справі позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 11.04.2019 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи.

Позов обґрунтовано тим, що 06.12.2018 року між сторонами у справі було укладено публічний договір про надання послуг з тимчасового розміщення, відповідно до умов котрого готельний комплекс «Готель-замок Вежа Ведмежа», що знаходиться у АДРЕСА_1 та перебуває у власності позивача, надає за плату послуги з розміщення, шляхом надання номера для тимчасового проживання у спеціально обладнаному жилому приміщенні відповідно до замовлення та бронювання, а також додаткові послуги у зазначеному готельному комплексі. Про наявність між сторонами договірних відносин свідчить бронь 2008-33864605 від 06.12.2018 року. Позивач зазначає, що у період з 06.12.2018 року по 17.12.2018 року вищевказаним готельним комплексом належним чином виконувалися взяті на себе зобов`язання за укладеним публічним договором. Зокрема, готельні послуги надавались протягом 11 діб (категорія номеру: люкс двокімнатний-2) щодо 2 основних місць. За результатами надання послуг, відповідачці 17.12.2018 року було пред`явлено для оплати рахунок/invoice № 44130 на загальну суму 81 257,67 грн.. Однак, відповідачка одразу не оплатила рахунок у зв`язку із відсутністю у неї грошової суми у такому розмірі та зазначила, що для того, щоб розрахуватись за отримані нею послуги, їй потрібно відлучитись із готелю. Після спливу тривалого періоду часу, відповідачка у готельний комплекс не повернулась та жодних грошових коштів за отримані послуги (проживання, СПА-зона, трансфер, прокат лиж тощо) не сплатила, на телефонні дзвінки уповноважених представників позивача не відповідала. Вважає, що відповідач порушила взяті на себе згідно договору зобов`язання, а тому просить на підставі ст. ст. 509-510, 525-526, 530, 626, 629, 633-634, 638-642, 901 ЦК України позов задовольнити.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових писмьмових поясненнях з приводу обставин справи, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила і заяви про розгляд справи у її відсутності не подала. Відповідачем також у запропоновані судом строки та порядку не подано відзиву на позовну заяву.

З огляду на вказане, суд, виходячи з положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, з виходом до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, давши належу оцінку письмовим та іншим доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про туризм» договір на готельне обслуговування укладається як шляхом укладення письмового договору, так і шляхом прийняття готелем заявки на бронювання за допомогою поштового, телеграфного чи іншого зв`язку, що дозволяє достовірно встановити особу, від якої надходить заявка.

Відповідно до п. 3.1 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16 березня 2004 року № 19 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2004 року за № 413/9012 (надалі Правила), готель має право укладати договір з замовником (споживачем) на бронювання номерів (місць) шляхом підписання його двома сторонами, а також шляхом прийняття заявки на бронювання за допомогою поштового, телефонного або іншого зв`язку (засобів електронної пошти, включаючи факсимільну), який дозволяє достовірно встановити належність заявки споживачу або замовнику. Договір вважається укладеним тільки в разі письмового акцепту готелем направленої йому заявки на бронювання та досягнення сторонами згоди в обумовленій формі щодо всіх істотних умов.

Договір про надання основних готельних послуг споживачу вважається укладеним після оформлення документів на проживання (заповнення анкети, реєстрації) та засвідчується розрахунковою квитанцією або іншим розрахунковим документом, що підтверджує укладення договору і містить у собі: найменування готелю, його реквізити (для приватного підприємця - прізвище, ім`я по батькові, інформацію про державну реєстрацію); прізвище, ім`я та по батькові споживача; інформацію про номер (місце в номері), що надається; ціну номера (місця в номері); інші необхідні дані на розсуд готелю (пункт 3.6 згаданих Правил).

Відповідно до п. 4.1 Правил номер (місце) у готелі надається споживачу при пред`явленні паспорта або іншого документа, який засвідчує особу (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, та віза на право перебування в Україні (якщо інше не передбачено чинними двосторонніми угодами), свідоцтво про народження неповнолітніх, які не досягли 16 років, посвідчення водія, для військових - особове посвідчення або військовий квиток, посвідчення, яке видане за місцем роботи споживача, та ін.), і заповненні анкети встановленого центральним органом виконавчої влади з питань туризму зразка.

Згідно з публічною офертою (договором) про надання послуг з тимчасового розміщення послуги готелю, договір укладається між готелем і користувачем у формі договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Прийняттям (акцептом) публічної оферти є здійснення користувачем будь-якої з дій, визначених п. 3.4 договору, у тому числі, безпосереднє користування користувачем послугами готелю (п. п. 3.1, 3.2, 3.4 договору).

Як встановлено судом, відповідач у період з 06.12.2018 року по 17.12.2018 року включно, разом із своїм товаришем, як гості, були поселені та проживали у належному позивачеві готельному комплексі «Готель-замок Вежа Ведмежа», що у АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 була здійснена на ім`я відповідача та за її замовленням. Проживання мало місце у двокімнатному люксі № АДРЕСА_2 (у період 06.12.2018 року по 14.12.2018 року) та двокімнатному люксі № АДРЕСА_3 (у період 14.12.2018 року по 17.12.2018 року). Вартість таких послуг з проживання за вищевказаний період склала 34 650 грн.

Судом встановлено й те, що відповідач та її товариш за час проживання у готельному комплексі «Готель-замок Вежа Ведмежа» «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»» користувалися додатковими послугами у цьому готельному комплексі, оплата за котрі була включена у номер готелю, що, як уже йшлося вище, був заброньований на відповідачку. Так, послуги міні-бару склали 4 685 грн. та 50 грн. за пошкоджену склянку, послуги СПА-комплексу, разом із придбаною косметикою та банними аксесуарами, склали 14 866 грн. (9 200 грн. + 2 900 грн. та + 2 766 грн. = 14 866 грн.). У свою чергу, послуги ресторану «Трапезна» на території готельного комплексу склали 24 906 грн. 67 коп., а послуги трансферу 2 100 грн..

Зазначені вище обставини стверджуються наявними у справі належно засвідченими копіями броні 2018-33864605 від 06.12.2018 року разом із копією паспорта громадянина України відповідачки, на котрий така бронь була здійснена (а. с. 14, 15), рахунку/invoice № 44130 від 17.12.2018 року (а. с. 16-19), а також показаннями допитаних у судовому засідання як свідків ОСОБА_4 , яка є адміністратором та працівником рецепції готельного комплексу «Готель-замок Вежа Ведмежа» ТзОВ «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»» та ОСОБА_5 , яка є барменом-офіціантом ресторану «Трапезна» на території зазначеного готельного комплексу, а також одночасно є уповноваженою на замовлення гостями послуг з відвідування СПА-зони та бані.

Про проживання відповідачки на території готельного комплексу «Готель-замок Вежа Ведмежа» ТзОВ «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»» у період з 06.12.2018 року по 17.12.2018 року, а також використання нею зазначених вище додаткових послуг у цьому готельному комплексі, свідчить також наявна у справі інформація з камер відеоспостереження, розміщених на території вищевказаного готельного комплексу, зокрема диск із фото та відео зазначених обставин, котрі мають значення для справи (зазначений диск формату CD-R із датами та годинами подій знаходиться у конверті, а. с. 23).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 5.2. Правил, за умови невиконання повністю або частково договірних зобов`язань, пов`язаних з наданням готельних послуг, винна сторона має відшкодувати іншій стороні задані ним збитки.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази добровільної сплати відповідачем позивачеві наданим останнім перелічених вище готельних послуг, що свідчить про їх невиконання (не належне виконання).

Отже, оскільки відповідачем невиконане зобов`язання з своєчасної та повної оплати спожитих готельних послуг, то станом на 17.12.2018 року за нею обраховується заборгованість у загальному розмірі 81 257 грн. 67 коп., з котрої 34 650 грн. вартість послуг з проживання; 4 685 грн. вартість використаного міні-бару; 50 грн. вартість пошкодженої речі (розбита склянка); 24 906 грн. 67 коп. послуги ресторану «Трапезна»; 2 100 грн. вартість послуг з трансферу; 5 666 грн. вартість послуг СПА-зони із придбаними речами та косметикою.

Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Як уже йшлося вище, згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім відповідачці нарахована сума заборгованості у розмірі 81 257 грн. 67 коп., котра останньою не спростована.

Відтак, оскільки відповідачка не виконує свої зобов`язання з своєчасної та повної оплати спожитих готельних послуг, то сума заборгованості за такі послуги у загальному розмірі 81 257 грн. 67 коп., підлягає стягненню з відповідачки у повному обсязі, у зв`язку з чим, позовні вимоги, котрі пред`явлені без визначення індексу інфляції та трьох відсотків річних, підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого та документально підтвердженого судового збору, що становить 1 921 грн. (квитанція АТ КБ «ПриватБанк» від 07.03.2019 року).

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з тимчасового розміщення та додаткових послуг у готельному копмлексі, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»» 81 257 (вісімдесят одна тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. 67 коп.заборгованості за договором про надання послуг з тимчасового розміщення та додаткових послуг у готельному копмлексі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»» 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. судових витрат у справі.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання до Львівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Товариство з іноземними інвестиціями «Горари»»; місцезнаходження юридичної особи: 82663, Львівська область, Сколівський район, с. Волосянка, вул. Опришків, буд. 1; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 33505963.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної оосби: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах справи відсутній.

Суддя В.Я. Микитин

Повне заочне рішення суду складене 14 листопада 2019 року.