печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.,

при секретарі Ткаченко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Державного концерну «Ядерне паливо» на постанову про виправлення помилки у процесуальному документі у справі №757/19004/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Державного концерну «Ядерне паливо», Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання нечинними та незаконними розпорядження Кабінету Міністрів України № 470-р від 03 липня 2013 року, наказу Міністра енергетики та вугільної промисловості України № 90-к/к від 03 липня 2013 року, наказу виконуючого обов`язки генерального директора Державного концерну «Ядерне паливо» № 61-к від 08 липня 2013 року про звільнення з посади генерального директора Державного концерну «Ядерне паливо», поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду внаслідок незаконного звільнення,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року в Печерському районному суді м. Києва зареєстрована скарга ДК «Ядерне паливо» на постанову державного виконавця про виправлення помилки в процесуальному документі.

В обґрунтування якої зазначено, що 15.02.2017 року Печерським районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 757/19004/15-ц, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Державного концерну «Ядерне паливо» про визнання нечинними та незаконними розпорядження Кабінету Міністрів України № 470-р від 03.07.2013, наказу Міністра енергетики та вугільної промисловості від 03.07.2013 № 90-к/к, наказу в.о. генерального директора Державного концерну «Ядерне паливо» від 03.07.2013 року про звільнення з посади генерального директора Державного Концерну «Ядерне паливо», поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а також компенсації за спричинену моральну шкоду внаслідок незаконного звільнення.

На виконання цього рішення, в частині негайного його виконання, стягувачу було видано виконавчий лист.

22.02.2017 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 53458711.

Цю постанову боржник отримав 23.02.2017.

20.03.2017 державний виконавець виніс постанову про виправлення помилки у процесуальному документі по виконавчому провадженню № 53458711.

Ознайомившись з оскаржуваною постановою, боржник вважає її прийнятою з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), зауважуючи, що відповідно до ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Цією ж статтею визначено права та обов`язки виконавця при виконанні рішень судів.

Зазначає, що державна виконавча служба має право діяти та приймати виконавчі документи лише з підстав та в порядку передбаченим чинним законодавством України.

Жодних правових підстав винесення оскаржуваної постанови ДВС не наведено.

В результаті чого, Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві грубо порушено положення не тільки Закону України «Про виконавче провадження», а й законні права та інтереси боржника.

В зв`язку з наведеним, заявник просить визнати дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві неправомірними та постанову про виправлення помилки у процесуальному документі по виконавчому провадженні № 53458711 від 20.03.2017 неправомірними.

Сторони в судове засідання не з`явились, про місце, день і час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (в ред. чинній на момент подання скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2017 року частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 .

У відповідності до п.п. 1, 4 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 24167,50 гривень звернуто до негайного виконання.

22.02.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шереметом О.В. відкрито виконавче провадження №53458711 (а.с. 8-9, том 4).

20.03.2017 року цим же виконавцем винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме внесено виправлення в постанову про відкриття виконавчого провадження в частині зазначення суми заробітної плати за один місяць з «87205,87» змінено на «24167,50», а також в частині розміру виконавчого збору, з «8720,58» змінено на «2416,75».

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 74 Закону «України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно п. 9 Розділу XIII. «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно ст. 451 ЦПК України (в ред., яка діє з 15.12.2017 року) за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається зі скарги ДК «Ядерне паливо» та доданих до неї матеріалів (а.с.159-166, том 4), а також матеріалів цивільної справи №757/19004/15-ц оскаржувана постанова прийнята на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», про що міститься посилання у її мотивувальній частині, що в свою чергу, свідчить про безпідставність доводів скарги боржника про неправомірність винесеної постанови про виправлення помилки в процесуальному документі.

В скарзі не мотивовано та не зазначено яким чином порушуються права чи охоронювані законом інтереси боржника.

Отже заявником не доведено неправомірність дій Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м. Києві, в особі державного виконавця цього відділу Шеремети О.В. по винесенню постанови від 20.03.2017 року ВП № 53458711.

З урахуванням зазначеного правові підстави для задоволення скарги відсутні, а тому, скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383 ЦПК України (в ред. чинній на момент подання скарги), ст. 451 ЦПК України (в ред. чинній з 15.12.2017 року), суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Державного концерну «Ядерне паливо» на постанову від 20.03.2017 року ВП №53458711 про виправлення помилки у процесуальному документі у справі №757/19004/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Державного концерну «Ядерне паливо», Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання нечинними та незаконними розпорядження Кабінету Міністрів України № 470-р від 03 липня 2013 року, наказу Міністра енергетики та вугільної промисловості України № 90-к/к від 03 липня 2013 року, наказу виконуючого обов`язки генерального директора Державного концерну «Ядерне паливо» № 61-к від 08 липня 2013 року про звільнення з посади генерального директора Державного концерну «Ядерне паливо», поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду внаслідок незаконного звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.О.Матійчук