ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1615/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 липня 2019 року (суддя Карплюк О.І.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - Банк), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала заяву №б/н від 17 лютого 2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 12 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг Банк виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами. Проте остання не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань.

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 32 980,42 грн. за кредитним договором №б/н від 17 лютого 2012 року, яка складається з:

-5 218,18 грн. заборгованість за тілом кредиту;

-7 516,35 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

-0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

-17 449,20 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

-750 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;

-500 грн. штраф (фіксована частина);

-1 546,69 грн. штраф (процентна складова), та судові витрати в розмірі 1921 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 липня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом в сумі 32 980 грн. 42 коп. та судовий збір в сумі 1921 грн.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вважає вказане рішення ухваленим з неповним дослідженням судом обставин справи, що є значним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що рішенням суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі та стягнув з неї пеню за прострочене зобов`язання у розмірі 17 449,20 грн., яка є більшою ніж у три рази за заборгованість за тілом кредиту 5 218,18 грн.

Апелянт також зазначає, що на неї покладено подвійну відповідальність за невиконання зобов`язання. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України. Посилається на правовий висновок, викладений у постанові ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 та у постанові ВСУ від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц.

Оскільки за порушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором рішенням стягнуто і штрафи у розмірі 500 грн. та 1 546,69 грн., то у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 17 449,20 грн. та 750 грн. слід відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає, що підстави для скасування рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 липня 2019 року відсутні, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Зазначає, що позичальник є вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, підписуючи кредитний договір погоджується з усіма умовами, передбаченими договором.

Позивач називає помилковим заперечення відповідача про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, оскільки згідно ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Пеня та штраф є різновидом штрафних санкцій. В межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір санкцій. Штраф застосовується за порушення виконання зобов`язання, а пеня за несвоєчасність виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Застосування Банком в кредитному договорі штрафу та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, адже характер правопорушень в даному випадку різний.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім деяких випадків.

Як зазначено позивачем заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає із закону або із суті відносин сторін, дозволяє здійснити відповідне врегулювання в договорі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 17 лютого 2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 12 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https:// privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до розрахунку, наданого Банком, станом на 21 квітня 2019 року заборгованість за кредитом становила в сумі 32980 грн. 42 коп.

Отримання кредиту підтверджується анкетою заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт (а. с. 28, 29).

Відповідач не заперечує отримання кредиту і його неповернення.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Однак, з таким висновком частково не погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Розмір процентів та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Разом з цим, апеляційний суд вважає неправомірними дії Банку при нарахуванні пені за прострочене зобов`язання у розмірі 17 449,20 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 750 грн.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочене зобов`язання слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому рішення суду в частині стягнення пені слід скасувати та в задоволенні позову на суму 18199 грн. 20 коп. відмовити.

Суд першої інстанції стягнув з відповідача 1921 грн. судових витрат.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI.

Позов задоволено на 44,82%. Тому на користь АТ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути 860 грн. 99 коп., які відшкодувати в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 липня 2019 року в частині стягнення пені за прострочене зобов`язання у розмірі 17 449,20 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 750 грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 пені за прострочене зобов`язання у розмірі 17 449,20 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 750 грн. а всього на суму 18199 грн. 20 коп. відмовити.

Стягнути на користь АТ «ПРИВАТБАНК» 860 грн. 99 коп. судових витрат, які слід відшкодувати в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 5 вересня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк