Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/465/19
№ 2/733/282/19
Рішення
Іменем України
"05" листопада 2019 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Т.В. Карапиш

при секретарі: В.Ю. Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

В С Т А Н О В И В:

Кредитна спілка "Істок" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, посилаючись на те, що 30 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до КС «Істок» із заявою про вступ до кредитної спілки. На засіданні правління даної спілки 30 березня 2018 року прийнято рішення про прийом відповідача в члени КС «Істок». 13 липня 2018 року між КС «Істок» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № ДК2-669, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 41000 грн.терміном до 13 січня 2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом 0,001 % річних. Позичальник зобов`язався щомісячно здійснювати повернення суми кредиту, сплачувати комісію за обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом. Даний договір забезпечувався договором поруки № ДК2-__ДП1 від 13 липня 2018 року ОСОБА_2 , укладеним з КС «Істок», за яким поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору № ДК2-669 від 13 липня 2018 року. Проте, в порушення умов договору, взяті зобов`язання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом позичальник не виконує. Станом на 31 березня 2019 року загальна сума заборгованості складає 103772 гривні 99 копійок, а тому просить стягнути з відповідачів солідарно дану заборгованість, а також понесені судові витрати..

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду відповідь на відзив в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він являється військовослужбовцем та з 28 лютого 2017 року по теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України. В період з 09 жовтня 2018 року по 08 березня 2019 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції в м. Краматорськ. Таким чином за вищевказаний період не повинні були нараховуватись проценти, пеня, штрафи за користування кредитом. Про факт перебування останнього на військовій службі позивач був повідомлений до надання споживчого кредиту.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються , обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд находить позов обґрунтованим і таким , що підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено в судовому засіданні 30 березня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Кредитної спілки «Істок» із заявою про вступ до кредитної спілки (а.с.15).

На засіданні правління даної спілки 30 березня 2018 року прийнято рішення про прийом ОСОБА_1 в члени КС «Істок» (а.с.16-17).

13 липня 2018 року між КС «Істок» (а.с.25-33) та ОСОБА_1 (а.с.41-42) був укладений договір про споживчий кредит № ДК2-669, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 41000 грн.терміном до 13 січня 2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом 0,001 % річних (а.с.20-24).

ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно здійснювати повернення суми кредиту, сплачувати комісію за обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом.

Даний договір забезпечувався договором поруки № ДК2-__ДП1 від 13 липня 2018 року ОСОБА_2 (а.с.43-44), укладеним з КС «Істок», за яким поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору № ДК2-669 від 13 липня 2018 року (а.с.35).

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Проте, в порушення умов договору, взяті зобов`язання по поверненню сум кредиту та сплаті процентів за користування кредитом відповідач не виконує.

В зв`язку з чим станом на 31 березня 2019 року загальна сума заборгованості складає 103772 (сто три тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 99 копійок, в тому числі заборгованість за основною сумою кредиту 34788 грн. 37 коп., заборгованість за платою 26148 грн. 88 коп., заборгованість за відсотками 0 грн. 29 коп., інфляційні нарахування 4448 грн. 44 коп., 100% річних згідно ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3 кредитного договору -31387 грн. 01 коп. та штраф - 7 000 грн. (а.с.38-40).
24 січня 2019 року на адреси відповідачів були направлені вимоги про погашення заборгованості за вищевказаним договором від 13 липня 2018 року (а.с.36-37).

Частиною 1, 2 ст. 14 ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 526, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як зазначено у частині першій статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач ОСОБА_1 , заперечуючи проти позову зазначав, що він являється військовослужбовцем та з 28 лютого 2017 року по теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується копією контракту про проходження військової служби від 28 лютого 2017 року (а.с.68-69).

В період з 09 жовтня 2018 року по 08 березня 2019 року останній брав безпосередню участь у проведенні антитерористичних операцій на підставі відповідних наказів (а.с.71).
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.
Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.
Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02 вересня2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Положення пунктів 22, 23 статті1, статті11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення відсотків, штрафів, інфляційних нарахувань за користування кредитом у розмірі 68984 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 62 копійки до задоволення не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 сплачено 22130 (двадцять дві тисячі сто тридцять ) гривень 00 копійок кредиту, що підтверджується копією розрахунку заборгованості (а.с.38) та копією квитанції від 04 липня 2019 року (а.с.83), а тому стягненню із відповідачів солідарно підлягає лише заборгованість за договором про споживчий кредит в розмірі 18870 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 00 копійок.
Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідачів на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути судові витрати в розмірі 349 гривень 25 копійок.

Керуючись ст. ст. 4,19,76,81,83,141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 3,611,625,627,628,629,1054 ЦК України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування» , Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 суд, -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити частково.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 на користь Кредитної спілки «Істок», (, р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-банк» МФО 300346) заборгованість за договором про споживчий кредит в розмірі 18870 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Істок», (, р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-банк» МФО 300346) судові витрати в розмірі 349 гривень 25 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя Т. В. Карапиш