Постанова

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 199/7306/15-ц

провадження № 61-9960св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ванжа Олександр Володимирович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2017 року у складі судді Скрипник О. Г. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) Ванжи О. В. про відкладення провадження виконавчих дій.

Скарга мотивована тим, що 10 вересня 2016 року він подав до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області заяву про примусове виконання виконавчого листа № 199/7306/15-ц, виданого 03 березня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року у справі № 199/7306/15-ц, провадження № 4с/199/16/16 у скарзі ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Амур-Нижньодніпровський ВДВС ДМУЮ) Шевченка С. І.

17 березня 2017 року державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Ванжа О. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 199/7306/15-ц та 24 березня 2016 року державний виконавець Ванжа О. В. виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій.

Заявник зазначав, що постанова про відкладення провадження виконавчих дій є незаконною, оскільки відкладення провадження виконавчих дій є необґрунтованим, недоцільним та несвоєчасне отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для відкладення виконавчих дій.

Заявник просив суд визнати неправомірною постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 10 березня 2016 року про відкладення проведення виконавчих дій у провадженні ВП № 50513664 з примусового виконання виконавчого листа від 10 лютого 2016 року у справі № 199/7305/15-ц, провадження № 4с/199/16/16 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Шевченка С. І.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів і про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з врахуванням положень частини 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції Закону № 606-XIV від 21 квітня 1999 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова державного виконавця не мотивована, суди порушили статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 3, 8, 19 і 55 Конституції України, статті 11, 35 Закону України «Про виконавче провадження» та норми процесуального права.

У квітні 2018 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Ванжа О. В. просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 10 вересня 2016 року ОСОБА_1 подав до ВПВР УДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області заяву про примусове виконання виконавчого листа № 199/7306/15-ц, виданого 03 березня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ухвалою Амур-Нижньодніпровським районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року у справі № 199/7306/15-ц, провадження № 4с/199/16/16 у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Амур-Нижньодніпровського ВПВР УДВС ГТУЮ Шевченка С. І.

17 березня 2017 року державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Ванжа О. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 199/7306/15-ц.

На підставі заяви боржника - начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Шевченка С. І., пов`язаним з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження, 24 березня 2016 року державний виконавець Ванжа О. В. виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій та зобов`язав боржника вчинити дії, пов`язані з розглядом скарги ОСОБА_1 у строк до 06 квітня 2016 року.

05 квітня 2016 року головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Ванжа О. В. направив на адресу начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Шевченка С. І. вимогу щодо негайного виконання виконавчого листа № 199/73056/15-ц , а саме: невідкладного надання інформації ОСОБА_1.

Листом від 06 квітня 2016 року № 02-40/5500 начальник Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Шевченко С. І. направив на адресу державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Ванжі О. В. лист про те, що в ухвалі суду, якою зобов`язано начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Шевченка С. І. надати інформацію, виявлено описку, яку необхідно виправити, у зв`язку з чим необхідно відкласти провадження виконавчих дій до вирішення судом вказаного питання.

07 квітня 2016 року постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області від 07 квітня 2016 року Ванжою О. В. відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 199/7306/15-ц, виданого 03 березня 2016 року Амур-нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про зобов`язання начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Шевченка С. І. вчинити дії, пов`язані з розглядом скарги ОСОБА_1 від 22 грудня 2015 року на дії та бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Кисельова Б. В. та боржнику надано для виконання до 18 квітня 2016 року.

У зв`язку з розглядом скарги ОСОБА_1 та наданням йому інформації начальником Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Шевченком С. І. виконавче провадження за виконавчим листом № 4с/199/16/16 у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ Шевченка С. І. закінчено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) встановлено обов`язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з статтею 32 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторони, суд або інший орган, який видав виконавчий документ.

Встановивши, що у державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Ванжі О. В. були підстави для відкладення провадження виконавчих дій, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Доводи касаційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з врахуванням положень частини 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції Закону № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, не дають підстав для висновку про те, що ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції постановлені без додержання норм процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судів попередніх інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко