РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/753/18

пр. № 2/759/906/19

11 листопада 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -Величко Т.О.

при секретарі - Штанько В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

17.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є власником 53/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Святошинського райсуду м.Києва від 21.06.2007 року, у належній їй на праві власності частині будинку також зареєстровані відповідачі по справі - ОСОБА_2 - її зять та її онуки - ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , однак фактично з 1985 року за вказаною адресою вони не проживають, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, за вказаною адресою не має їх особистих речей.

Позивачка вказувала, що оскільки відповідачі довгий час у спірній житлоплощі не проживають без поважних причин, самовільно покинули її, не сплачують комунальні послуги та не утримують житлоплощу, просили визнати відповідачів такими, що втратили право на користування нею.

18.01.2018 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О.

22.01.2018 року ухвалою судді позов залишено без руху на надано позивачці строк для усунення недоліків.

06.07.2018 року ухвалою судді, після усунення позивачкою недоліків, відкрито провадження у вказаній справі та призначене підготовче судове засідання.

17.05.2019 року ухвалою суду закінчене підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала.

Відповідачі у судове засідання не з"явились, про судові засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористались. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду м.Києва від 21.06.2007 року за позивачкою ОСОБА_1 визнано право власності на 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Згідно актів, затверджених заступником директора КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва" від 23.03.2010 року, 17.07.2017 року, 29.08.2017 року, 18.09.2017 року, 23.10.2017 року та 22.11.2017 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 не проживають (а.с.17-22).

Згідно відповіді Святошинського УП ГУ НП у м.Києві від 30.04.2010 року, в ході перевірки було встановлено, як АДРЕСА_2 мешканка АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживають з 1985 року, фактичне їх місце проживання: АДРЕСА_4 (а.с.9).

Згідно відповіді Святошинського УП ГУ НП у м.Києві від 16.10.2017 року ніхто із громадян щодо неможливості проживання чи перешкоджання проживання в приватному будинку АДРЕСА_3 не звертався (а.с.10).

Згідно відповідей середньої загальноосвітньої школи № 162 Святошинського району м.Києва від 24.03.2010 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 навчались у вказаній школі та місце проживання на час навчання знаходилось за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.15, 16).

Судом встановлено, що відповідачі не надали суду докази, а також не повідомили про підстави звільнення від доказування, що особисто їм чинилися перешкоди у користуванні 53/100 частинами приватного будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві власності позивачці ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не можу грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного ріие тая суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користувгння житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації

Таким чином, аналізуючи наявні докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, оскільки відповідач, втратили право користування цим жилим приміщенням після того як залишили квартиру. Реєстрація відповідачів у належній позивачці частині будинку на даний час чинять позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні спірною житлоплощею, в зв`язку з чим права підлягають захисту в судовому порядку, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ,ст.ст. ст.ст. 4, 12, 76 81, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 319, 321, 391, 405, 406 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податків НОМЕР_1 , такими, що втратив право користування житловим примішенням - 53/100 частин будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві властності ОСОБА_1 , код платника податків НОМЕР_2 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код платника податків НОМЕР_3 , такими, що втратив право користування житловим примішенням - 53/100 частин будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві властності ОСОБА_1 , код платника податків НОМЕР_2 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код платника податків НОМЕР_4 , такою, що втратила право користування житловим примішенням - 53/100 частин будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві властності ОСОБА_1 , код платника податків НОМЕР_2 .

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , солідарно, судовий збір у розмірі 704 грн.40 коп. на користь держави.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.О. Величко