КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада2019року місто Київ

справа № 369/14315/18

Київський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н.С., повний текст рішення складено 25 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання дій незаконним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

визнати незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо проведення нарахування збитків до отримання результатів експертизи за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн.;

зобов'язати ПрАТ «Київобленерго» скасувати нараховані за актом від 08 грудня 2017 року №036590 збитки на суму 17910,48 грн.;

заборонити ПрАТ «Київобленерго» при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 включати у складені рахунки суму збитків за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн. та вимагати її сплати від ОСОБА_1 ;

визнати незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо виставлення (складання) йому рахунків без укладання відповідного договору за спожиту електричну енергію по роздрібному тарифу як за непобутові потреби;

зобов`язати ПрАТ «Київобленерго» здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії побутовим споживачем ОСОБА_1 за договором №200902082 від 25 травня 2015 року за період з 01 січня 2017 року по 01 листопада 2018 року включно;

заборонити ПрАТ «Київобленерго» проводити розрахунки за спожиту електричну енергію за договором №200902082 від 25 травня 2015 року за роздрібним тарифом як за не побутові потреби споживача.

В мотивування вимог посилався на те, що 25 травня 2015 року між ним, як побутовим споживачем та ПрАТ «Київобленерго» укладено договір №200902082 про користування електричною енергією, який відповідно до абз.2 п.3 Правил користування електричною енергієюдля населення (далі - ПКЕЕН), затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, станом на 09жовтня 2018 року є таким, що продовжений на наступний рік, отже чинним.

Вказував, що 08 грудня 2017 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» за його відсутності було проведено технічну перевірку засобу обліку, за результатами якої складено акт технічної перевірки №365296 про нібито неправильну роботу (несправність) засобу обліку NP-06 TD MME.3FSM №10613493 по фазі «С».

Зазначав, що 08 грудня 2017 року без здійснення заходів щодо проведення експертизи засобу обліку, у його відсутність, відповідачем було складено акт про порушення №К036590, в якому працівниками енергопостачальника відображено порушення з боку позивача ПКЕЕН.

Посилався на те, що в подальшому акт про порушення №К036590 від 08грудня 2017 року розглядався на комісії по розгляду актів, був оформлений протоколом №235 від 15лютого 2018 року та йому було вручено повідомлення про оплату по акту порушення Правил користування електричною енергією на суму 17910,48 грн. Вказував, що є протиправним проведення відповідачем подальших розрахунків за спожиту електричну енергію з ним, як побутовим споживачем за тарифами, передбаченими для юридичних осіб та вважав проведення нарахування відповідачем за таким тарифом як фактично одностороння зміна останнім умов укладеного договору №200902082 та порушенням ПКЕЕН.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнанонезаконними дії ПрАТ«Київобленерго» щодо проведення нарахування збитків до отримання результатів експертизи за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн.

Зобов'язано ПрАТ «Київобленерго» скасувати нараховані за актом від 08 грудня 2017 року №036590збитки на суму 17910,48 грн.

ЗабороненоПрАТ «Київобленерго» при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 включати у складені рахунки суму збитків за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн. та вимагати її сплати від ОСОБА_1

Визнанонезаконними дії ПрАТ«Київобленерго» щодо виставлення (складання) рахунків ОСОБА_1 без укладання відповідного договору за спожиту електричну енергію по роздрібному тарифу як за непобутові потреби.

Зобов`язано ПрАТ «Київобленерго» здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії побутовим споживачем ОСОБА_1 за договором №200902082 від 25 травня 2015 року за період з 01 травня 2018 року по 01 листопада 2018 року включно.

ЗабороненоПрАТ «Київобленерго» проводити розрахунки за спожиту електричну енергію за договором №200902082 від 25 травня 2015 року за роздрібним тарифом як за непобутові потреби споживача.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ПрАТ«Київобленерго» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач факт порушення ПКЕЕн не заперечував, але не був згоден із сумою нарахувань, тому підписати протокол №235 від 15 лютого 2018 року відмовився.

Вказував, що відповідач не проводив перерахунок обсягу та вартості спожитої електричної енергії позивачем, а провів розрахунок по середньодобовому споживанні після відновлення приладу обліку за період 182 дні з 11 червня 2017 року по 08 грудня 2017 року та перевіркою було встановлено недооблік електричної енергії по фазі «С» без вини споживача.

Зазначав, що під час проведення перевірки не встановлено та у акті про порушення і у акті технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії не зазначено щодо незгоди позивача з нестійкою роботою приладу обліку, про пошкодження приладу обліку.

Посилався на те, що на засіданні комісії позивач не заявляв клопотання щодо проведення експертизи приладу обліку, а судом першої інстанції не встановлено наявності ознак порушення пломб чи підробки відтиску тавра територіального органу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики або енергопостачальника, втручання в лічильний механізм, зовнішнього пошкодження корпусу лічильника, тріщин скла чи наявності щілин між склом і кожухом.

Вказував, що складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

В судовому засіданні апеляційного судупредставник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скаргапідлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2015 року між ПАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір №200902082 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому назва ПАТ «Київобленерго» змінена на ПрАТ «Київобленерго».

Відповідно до п.21 вказаного договору взаємовідносини сторін, що не врегульовані цим договором, регламентуються ПКЕЕН та законодавством України.

08грудня 2017 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» під час перевірки дотримання споживачами ПКЕЕ за адресою: АДРЕСА_4 у присутності ОСОБА_1 було виконано технічну перевірку засобу обліку електроенергії NP-06 №10613493.

Перевіркою встановлено, що облік працює в плюсі точності. Демонтований лічильник не обраховує електроенергію по фазі «С» (похибка 34,4%). До мереж споживання приєднано газову автозаправочну станцію, живлення якої відбувалось по фазі «С», про що складено акт технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії №365396 від 08 грудня 2017 року.

В результаті перевірки було виявлено порушення п.48 ПКЕЕН, а саме: недооблік електричної енергії по фазі «С» 100%. Навантаження газової заправочної станції відбувалось по фазі «С», про що складено акт про порушення №К036590 від 08 грудня 2017 року, який було підписано працівниками ПАТ «Київобленерго» та позивачем.

В акті про порушення ОСОБА_1 надав свої зауваження про те, що «лічильник він не трогав, що останній не рахує по одній фазі не знав».

Згідно протоколу №235 від 15 лютого 2018 року засідання комісії по розгляду акту №036590 від 08 грудня 2017 року про порушення Правил користування електроенергією у споживача, комісія прийняла рішення про те, що акт про порушення №036590 від 08 грудня 2017 року підлягає розрахунку по середньодобовому споживанню після відновлення обліку.

У протоколі комісії №235 від 08 грудня 2017 року зроблено відмітку, що споживач відмовився від підпису, не згоден з сумою нарахування.

Вподальшому ПАТ «Київобленерго» направило позивачу для оплати попередній розрахунок за завдані ним збитки на суму 17910,48 грн.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про: визнання незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо проведення нарахування збитків до отримання результатів експертизи за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн.; зобов'язання ПрАТ «Київобленерго» скасувати нараховані за актом від 08 грудня 2017 року №036590 збитки на суму 17910,48 грн.; заборону ПрАТ «Київобленерго» при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 включати у складені рахунки суму збитків за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн. та вимагати її сплати від ОСОБА_1 , позивач вказував на те, що він не згоден не тільки з сумою перерахунку у розмірі 17910,48 грн., а взагалі із самим рішенням про необхідність перерахунку.

Також, заявляючи вказані вимоги, ОСОБА_1 посилався , зокрема, на те, що: він не був присутній на засіданні комісії по розгляду акту про порушення та не був запрошений на засідання цієї комісії, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі комісії, хоча у протоколі засідання комісії зазначено про присутність позивача;експертиза приладу обліку (електролічильника) не проводилася у порушення ПКЕЕН; акт про порушеннявід 08 грудня 2017 року розглянуто з порушенням терміну, визначеного у п.53 ПКЕЕН.

Взаємовідносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками на момент виникнення спірних правовідносинрегулювалися Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі - ПКЕЕН).

Згідно з абзацами 1, 3, 5, 6, 7 у разі виявлення представником енергопостачальника порушень побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має правовнести до акта свої зауваження.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

З системного аналізу вказаних норм вбачається право особи щодо якої розглядається акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення бути присутньою при його розгляді, тобто в достатній мірі бути проінформованою про хід розгляду такого акту та можливість впливати своїми доводами на результати розгляду чи оспорити його.

Зважаючи на вказане дотримання обов`язку енергопостачальником щодо належного повідомлення споживача про розгляд акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення є обов`язковим та недотримання такого слід вважати порушеннямправа споживача.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що позивач не повідомлявся про час та дату засідання комісії по розгляду акту про порушення на 15 лютого 2018 року, що оформлено протоколом №235, а відповідачем до суду не надано доказів які б підтверджували запрошення на комісію по розгляду акту про порушення позивача.

Відповідно до п.15 ПКЕЕН, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин пошкоджені засоби обліку, а також засоби обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту .

Експертиза засобу обліку, який належить побутовому споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності побутового споживача.

За результатами експертизи складається акт.

Абзацом 8 п.53 ПКЕЕН передбачено, що акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи акт про порушення №К036590 відповідачем було складено 08 грудня 2017 року, а розгляд даного акту на комісії відбувався 15 лютого 2018 року та був оформлений протоколом №235.

А відтак, суд першої інстанції вірно встановив, що між датою складання акту про порушення та його розглядом 15 лютого 2018року минуло 69 днів, що перевищує встановлений у п.53 ПКЕЕН термін його розгляду.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до змісту ст.ст 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляючи вимоги про визнання незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо проведення нарахування збитків до отримання результатів експертизи за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн.; зобов'язання ПрАТ «Київобленерго» скасувати нараховані за актом від 08 грудня 2017 року №036590 збитки на суму 17910,48 грн.; заборону ПрАТ «Київобленерго» при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 включати у складені рахунки суму збитків за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн. та вимагати її сплати від ОСОБА_1 фактично оскаржує рішення щодо розгляду акта про порушення від 08 грудня 2017 року, оформленого протоколом №235 від 15 лютого 2018 року з посиланням на недотримання вимог п.п.15, 53 ПКЕЕН, на підставі якого йому було нараховано збитки у розмірі 17910,48 грн.

Разом з тим, Верховний Суд зауважує, що реалізація споживачем його права доводити обґрунтованість своєї позиції щодо незгоди із висновками та діями комісії по розгляду акту про порушення та спростування таких висновків повинна відбуватися під час звернення постачальника електричної енергії з позовом до суду про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії (постанова Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11).

Акт про порушення та рішення можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов`язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при пред`явленні позову про стягнення матеріальних збитків, заподіяних розкраданням електроенергії у разі самовільного підключення до електромережі, або споживанні електроенергії без приладів обліку, при вирішенні яких суд зобов`язаний буде дати оцінку вказаному акту та рішенню, яке оформлено протоколом.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2018 року ПрАТ «Київобленерго» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Колегія суддів вважає, що саме в межах вказаної справи, повинні перевірятися доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності дій ПрАТ «Київобленерго» про нарахування йому збитків у розмірі 17910,48 грн.

При цьому, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «Київобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом пред`явленняпозову про визнання незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо проведення нарахування збитків до отримання результатів експертизи за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн.; зобов'язання ПрАТ «Київобленерго» скасувати нараховані за актом від 08 грудня 2017 року №036590 збитки на суму 17910,48 грн.; заборону ПрАТ «Київобленерго» при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 включати у складені рахунки суму збитків за актом від 08 грудня 2017 року №036590 на суму 17910,48 грн. та вимагати її сплати від ОСОБА_1 сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Задовольняючи вказані позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував зазначені вище положення чинного законодавства.

Звертаючись до суду з позовом, позивач також заявляв вимоги про:

визнання незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо виставлення (складання) йому рахунків без укладання відповідного договору за спожиту електричну енергію по роздрібному тарифу як за непобутові потреби;

зобов`язання ПрАТ «Київобленерго» здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії побутовим споживачем ОСОБА_1 за договором №200902082 від 25 травня 2015 року за період з 01 січня 2017 року по 01 листопада 2018 року включно.

У позовній заяві позивач на обґрунтування вищевказаних вимог вказував на те, що після проведення нарахування на суму 17910,48 грн, починаючи з травня 2018 року, відповідачем у рахунках за електричну енергію було змінено тариф для оплати за електричну енергію на «Населення непобутові потреби не пром. кл 4», тоді як до травня 2018 року, розрахунки за електричну енергію відповідачем провадилися за тарифом «Населення село-клас 2».

Заперечуючи проти позову відповідач зазначав, що до фази «С» була приєднана газова заправочна станція, а отже електрична енергія, що використовувалася позивачем на непобутові потреби, що і стало підставою для проведення відповідачем розрахунків за спожиту електричну енергію, за тарифами на «Непобутові потреби».

Нарахування за тарифами на «Непобутові потреби» почалося після виявлення факту недообліку електричної енергії по фазі «С», що зафіксовано у акті про порушення №К036590 від 08 грудня 2017 року та протоколі комісії №235 від 15 лютого 2018 року.

Разом з тим, на час розгляду даної справи ПКЕЕН втратили чинність (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року №502), а взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ) (набрали чинності з 11 червня 2018 року).

Відповідно до п.2.3.12 ПРРЕЕ споживання електричної енергії за відповідним тарифом (ціною) відповідно до комерційної пропозиції має бути забезпечене окремим комерційним обліком. Електрична енергія, якавикористовується на об`єктіпобутового споживача на непобутові потреби, обліковується та оплачується окремо за відповідними тарифами.

При цьому, положеннями пункту 2.3.3 ПРРЕЕ встановлено, що розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, затвердженого постановою НКРЕКП від14 березня 2018 року №311 цих Правил та проектних рішень.

Вказані Правила покладають певні обов`язки як на ПрАТ «Київобленерго», так і на споживача.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Київобленерго»при проведенні перевірки дотримання споживачами ПКЕЕ за адресою: АДРЕСА_4 було встановлено, а стороною позивача не заперечується факт недообліку електричної енергії по фазі «С» 100% на дату перевірки.

Як зазначено у відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31 липня 2018 року №6373/20.3/9-18 наданої на скаргу ОСОБА_1 , якщо побутовий споживач використовує електричну енергії на об`єкті, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 на непобутові потреби, то він має в установленому порядку забезпечити на об`єкті окремий комерційний облік для цього споживання, після чого сторони мають внести відповідні зміни до договору. Якщо споживання електричної енергії на непобутові потреби не буде забезпечене окремим комерційним обліком та не будуть внесені відповідні зміни до договору, ПрАТ «Київобленерго» має право припинити електропостачання на об`єкт побутового споживача у порядку, передбаченому пунктом 7.5 ПРРЕЕ, у зв`язку з неукладенням договірних відносин з енергопостачальником щодо споживання електричної енергії на об`єкті побутового споживача на не побутові потреби.

Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку в суді.

Як вбачається з умов договору №200902082 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_4 ТП -2702/25 кВА) від 25 травня 2015 року, він укладений для забезпечення побутових потреб споживача та у п.20 договору визначено, що категорія споживача щодо застосування тарифу визначена як: сільське населення.

Разом з тим, споживач (позивач по справі) в порушення умов договору №200902082 про користування електричною енергією на побутові потреби використовував отриману від енергопостачальника електричну енергію, в тому числі і на непобутові потреби.

А відтак, колегія судді приходить до висновку, що реалізація споживачем його права доводити обґрунтованість вимоги щодо невірного виставлення (складання) рахунків ОСОБА_1 на оплату за спожиту електроенергію по роздрібному тарифу як за непобутові потреби за період з 01 січня 2017 року по 01 листопада 2018 року повинна відбуватися під час звернення постачальника електричної енергії з позовом до суду про стягнення заборгованості нарахованої за вказаний період за тарифами на «Непобутові потреби».

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з загальних положень ЦПК України предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист прав та законного інтересу.

Вимога позивача про визнання незаконними дій ПрАТ «Київобленерго» щодо виставлення (складання) йому рахунків без укладання відповідного договору за спожиту електричну енергію по роздрібному тарифу як за непобутові потреби задоволенню не підлягає, оскільки не вказано за який саме період позивач просить визнати дії ПрАТ «Київобленерго» незаконними.

Позивач також просив заборонити ПрАТ «Київобленерго» проводити розрахунки за спожиту електричну енергію за договором №200902082 від 25 травня 2015 року за роздрібним тарифом як за не побутові потреби споживача.

Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, із правового аналізу вказаних правових норм слідує, що звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа.

А відтак, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вказаної вимоги, оскільки вона фактично заявлена на майбутнє, а порушення прав у майбутньому є лише припущеннями позивача.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року - скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання дій незаконним та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: