Справа № 611/629/19
Провадження № 2/611/197/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Андросова О.М.
за участю секретаря - Сторчай С.В.,
представника позивача - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Барвінкового в режимі відеоконференції зі Львівським апеляційним судом справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ОМЕГА" про відшкодування матеріальної шкоди,
В обґрунтування позову позивач зазначила, що 01 грудня 2017 року, близько 16 години 05 хвилин, в районі 575 км автодороги "Київ - Харків - Довжанський" трапилась дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля "Nissan Primstar ", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля "ВАЗ 2110", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля "ВАЗ 2110", д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.
Причиною дорожньо-транспортної події стало те, що водій автомобіля "Nissan Primstar ", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , здійснюючи обгін трактора марки "Т-156", д.н.з. НОМЕР_3 , виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем "ВАЗ 2110", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку.
Повідомлення про дорожньо-транспортну подію та заяви про виплату страхового відшкодування з всіма необхідними документами відповідач отримав 01.04.2019, однак виплата страхового відшкодування здійснена не була.
Статтею 25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону) передбачено: у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.
Згідно довідці про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо - транспортній пригоді та виписки стаціонарного хворого, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікування в період з 01.12.2017 по 13.12.2017. та з 12.02.2018 по 21.02.2018, що становить 23 дні. Таким чином, розмір страхового відшкодування за тимчасову втрату працездатності становить 2 453,18 грн. (3200,00 / 30 = 106,66 грн./день; 106.66 грн. х 32 дні = 2 453,18 грн.)
Пунктом 26.1 ст. 26 Закону вказано, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить, зокрема, у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
На момент настання дорожньо-транспортної події (01.12.2017) мінімальний розмір заробітної плати становив 3200,00 грн. Отже, ОСОБА_2 належить відшкодування за 3-тю групу інвалідності в розмірі 38 400,00 грн. (3200 х 12 = 38 400,00 грн.)
В п. 36.2 ст. 36 Закону вказано, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Повідомлення про настання страхового випадку і заяви про виплату страхового відшкодування відповідач отримав 01.04.2019. Таким чином, 90-ти денний термін для виплати страхового відшкодування скінчився 30.06.2019, однак виплата страхового відшкодування здійснена не була.
Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, відзив у наданий в ухвалі суду час до суду не подав, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 01 грудня 2017 року, близько 16 години 05 хвилин, в районі 575 км автодороги "Київ - Харків - Довжанський" трапилась дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля "Nissan Primstar ", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля "ВАЗ 2110", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля "ВАЗ 2110", д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.
Причиною дорожньо-транспортної події стало те, що водій автомобіля "Nissan Primstar ", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , здійснюючи обгін трактора марки "Т-156", д.н.з. НОМЕР_3 , виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем "ВАЗ 2110", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку.
Повідомлення про дорожньо-транспортну подію та заяви про виплату страхового відшкодування з всіма необхідними документами відповідач отримав 01.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення, однак виплата страхового відшкодування відповідачем здійснена не була.
Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку» (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанові від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки. - незалежно від наявності вини.
Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі Закон), "страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого".
Відповідно до статті 22 Закону, «у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».
Згідно зі п. 23.1. ст. 23 Закону, «шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я: шкода, пов`язана із смертю потерпілого».
Пунктом 24.1 ст. 24 Закону встановлено, що "у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів".
Статтею 25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону) передбачено: у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.
Згідно довідці про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо - транспортній пригоді та виписки стаціонарного хворого, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікування в період з 01.12.2017 по 13.12.2017. та з 12.02.2018 по 21.02.2018, що становить 23 дні. Таким чином, розмір страхового відшкодування за тимчасову втрату працездатності становить 2 453,18 грн. (3200,00 / 30 = 106,66 грн./день; 106.66 грн. х 32 дні = 2 453,18 грн.)
Пунктом 26.1 ст. 26 Закону вказано, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить, зокрема, у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
На момент настання дорожньо-транспортної події (01.12.2017) мінімальний розмір заробітної плати становив 3200,00 грн. Отже, ОСОБА_2 належить відшкодування за 3-тю групу інвалідності в розмірі 38 400,00 грн. (3200 х 12 = 38 400,00 грн.)
Стаття 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регламентує порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати:
- в п. 36.1. ст.. 36 зазначено: страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку;
- в п. 36.2 ст. 36 Закону вказано - Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Повідомлення про настання страхового випадку і заяви про виплату страхового відшкодування відповідач отримав 01.04.2019. Таким чином, 90-ти денний термін для виплати страхового відшкодування скінчився 30.06.2019, однак виплата страхового відшкодування відповідачем здійснена не була.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем надані належні і допустимі докази на підтвердження своїх вимог, які відповідачем не спростовано.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню.
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8100 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280 - 282 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 02 серпня 2019 року.

Суддя Барвінківського районного суду О.М.Андросов