Справа № 135/1148/19
Провадження № 2-з/135/13/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

05.09.2019 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Волошиної Т.В., за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою до пред`явлення позовної заяви, в якій просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Nissan» моделі «Almera», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 , із забороною розпорядження та користування ним до розгляду справи. При цьому, вказала, що має намір звернутися до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на транспортний засіб в порядку спадкування за законом. Ціну позову зазначає 150 000 грн (сто п`ятдесят тисяч гривень).

На підтвердження перебування зазначеного у заяві про забезпечення позову транспортного засобу у власності відповідача ОСОБА_2 - позивач посилається на відповідь начальника територіального сервісного центру №0542 РЦС МВС у Вінницькій області, надану на адвокатський запит щодо надання інформації про власника та попередніх власників транспортного засобу «Nissan» моделі «Almera», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , з якої вбачається, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, їх власників та належних користувачів власником транспортного засобу «Nissan» моделі «Almera», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , дата реєстрації вказаного транспортного засобу за даним громадянином - 16.02.2019.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на такі обставини.

24.01.2019 помер її батько ОСОБА_3 . 23.08.2019 вона дізналася, що ОСОБА_2 , який є рідним братом померлого, без відома та згоди спадкоємця переоформив на своє ім`я рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «Nissan» моделі «Almera», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) транспортного засобу невідомий, та 16.02.2019 отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на це авто зі зміною державного номерного знаку з НОМЕР_2 на НОМЕР_1 , тим самим в незаконний спосіб розпорядившись майном, яке входить до спадкової маси після померлого.

ЇЇ батько придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_4 Розрахунок за транспортний засіб був проведений з ОСОБА_4 у повному обсязі та з дати розрахунку її батько став фактичним власником даного транспортного засобу, у зв`язку з чим була видана ОСОБА_4 довіреність на розпорядження автомобілем на ОСОБА_5 , який працював у її батька на СТО, та якому батько довіряв як собі. За цією довіреністю Миронов уповноважив ОСОБА_6 експлуатувати та розпоряджатися автомобілем «Nissan» моделі «Almera», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . Після смерті її батька ОСОБА_3 в територіальному сервісному центрі № 0542 (м. Гайсин) 15.02.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був підписаний договір купівлі-продажу автомобіля, наступного дня була здійснена перереєстрація автомобіля у відповідних органах та отримано на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На даний час ОСОБА_2 веде себе як повноцінний власник даного рухомого майна, користується (експлуатує) автомобілем на свій розсуд.

На даний час існує спір з приводу права власності на автомобіль, що дістався їй у спадок та буде предметом позову. Тому існує загроза відчуження транспортного засобу відповідачем. Невжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на предмет позову, який вона буде подавати, може унеможливити поновлення її порушених прав та виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - захисник Плоскодняк О.В. судове засідання не з`явилися, проте представник подала заяву, в якій просила розгляд заяви проводити у її відсутності, додавши лист начальника територіального сервісного центру №0542 РЦС МВС у Вінницькій області від 23.08.2019 №31/2/0542-П-15/аз.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, оцінивши подані разом з заявою докази, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Відповідно до п.1 постанови пленуму Верховного суду 22.12.2006 N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4 постанови пленуму).

Беручи до уваги предмет та підстави позовних вимог, враховуючи наявність спору з приводу права власності на рухомого майна, що виник між сторонами, а також розмір позовних вимог у даній справі (в сумі 150 000 грн), суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доцільним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту (тимчасове обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на рухоме майно - транспортний засіб відповідача в межах заявленої до стягнення суми позову - 150 000 грн без обмеження права користування цим транспортним засобом.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Керуючись ст. ст.7, 149-153, 157, 247, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт (тимчасове обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на рухоме майно - транспортний засіб, який згідно з відомостями Єдиного реєстру транспортних засобів належить ОСОБА_2 , в межах суми 150 000 грн (сто п`ятдесят тисяч гривен) на автомобіль марки «Nissan» моделі «Almera», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 без обмеження/позбавлення права користування цим транспортним засобом.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Ухвала є виконавчим документом і підлягає для пред`явлення до примусового виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Примірник ухвали про забезпечення позову надіслати для відома заявнику ОСОБА_1 , її представнику адвокату Плоскодняк Ользі Валеріївні, та для негайного виконання особі, якої стосується захід забезпечення позову ОСОБА_2 , а також для негайного виконання у Ладижинський міський відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим в порядку, передбаченому ст.156 ЦПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.157 ЦПК України).

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч.2 ст.157 ЦПК України).

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч.4 ст.152 ЦПК України).

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1 ст.158 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Суддя