Провадження № 4-с/263/42/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., за участю ОСОБА_1 , заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Воробйова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, на постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Воробйова В.В. від 25.06.2019 року про арешт коштів боржника, -

В С Т А Н О В И В:

22.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, яку у подальшому уточнив, на постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Воробйова В.В. від 25.06.2019 року про арешт коштів боржника, заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Свої вимоги мотивував тим, що в провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь знаходиться виконавче провадження № 22611685 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 486 820,00 грн. В межах вказаного виконавчого провадження заступником начальника Центрального ВДВС м. Маріуполь Воробйовим В.В. винесено постанову від 25.06.2019 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку р/р 5445. UAN в АТ «ПУМБ» МФО 334851 та на всіх інших відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 497 115 грн. Про існування вищезазначеної постанови скаржник дізнався, отримавши її 11.07.2019 року поштою. 14.06.2017 року заступником начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Воробйовим В.В. при примусовому виконанні виконавчого листа від 29.12.2005 року № 2-93, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя, винесено постанову «про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника». Відповідно до цієї постанови Маріупольський державний університет зобов`язано здійснювати відрахування із заробітної плати боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу. За період з липня 2017 по червень 2019 року Маріупольський державний університет належним чином здійснював необхідні відрахування, про що свідчать долучені копії звітів :про здійснені відрахування та виплати. 25.06.2019 року державним виконавцем винесено оскаржувану постанову «про арешт коштів боржника». Копію постанови направлено на виконання до банківського закладу, у якому у скаржника відкрито рахунок. Як вбачається з виписки по особистому рахунку ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 року по 12.07.2019 року, долученої до скарги, 27.06.2019 року з рахунку було списано грошові кошти у розмірі 9 569,44 грн. та 06.08.2019 року списано 4 000 грн. з призначенням «стягнення зг. виконавчого листа №2-93, виданий 29.12.2005 Жовтневим p/судом на кор. ОСОБА_2 ПВ2/22611685/1, зал. 453445,04 грн.» Списані грошові кошти за своєю правовою природою є заробітною платою, оскільки, відповідно до виписки з банку, поповнення з іншим призначенням на рахунок не було. Банківський рахунок № НОМЕР_1 UAH в АТ «ПУМБ» відкрито скаржником з метою отримання заробітної плати, про що свідчать довідка з AT «ПУМБ» від 16.07.2019 року № МР8-50.4/36 та довідка Маріупольського державного університету (місця працевлаштування) від 18.07.2019 року № 221. Відповідно до ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості - 20 %. Таким чином, державним виконавцем було порушено приписи Конституції України, Кодексу Законів України про працю та Закону України «Про виконавче провадження», оскільки при винесенні оскаржуваного процесуального документу державним виконавцем безпідставно перевищено законодавчо встановлений розмір стягнення із заробітної плати, яка є єдиним джерелом доходу скаржника. Просить визнати вищевказану постанову такою, що суперечить нормам законодавства та скасувати її, зобов`язати Центральний ВДВС м. Маріуполь скасувати арешт грошових коштів, що містяться на рахунку р/р НОМЕР_1 UAN в АТ «ПУМБ» та всіх інших рахунках, що належать боржнику, зобов`язати Центральний ВДВС м. Маріуполь повернути незаконно стягнуті грошові кошти заробітної плати на р/р боржника, з якого їх було списано, крім того поновити строк на оскарження вищевказаних дій державного виконавця, оскільки про оскаржувану постанову йому стало відомо 11.07.2019 року.

Заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Воробйов В.В. надав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що з метою утримання боргу з доходу боржника державним виконавцем 14.06.2017 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена для виконання до Маріупольського державного університету. З метою організації примусового виконання рішення суду державним виконавцем було неодноразово направлено запити до ДФС України та ПФУ, з метою встановлення джерел отримання доходів боржником. Установами банків AT «Перший український міжнародний банк» та АТ КБ «Приватбанк» у відповідях про відкриті рахунки боржника не повідомлялось про будь-який спеціальний режим використання рахунків. Постановою від 25.06.2019 було накладено арешт на кошти боржника в AT «Перший український міжнародний банк». Постановою від 01.08.2019 року було накладено арешт на кошти боржника в AT КБ «Приватбанк». Зазначив, що відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування, бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. У відповідності до Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, який затверджений постановою правління Національного банку України № 89 від 11.09.2017 року рахунок 2620 це рахунок, на якому обліковуються кошти на вимогу фізичних осіб, тобто зазначений рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання, а є поточним, призначеним для зберігання коштів та здійснення будь-яких розрахунково-касових операцій. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.03.2019 року по провадженню №6123433св18. Державним виконавцем при примусовому виконанні рішення суду було примусово стягнуто з боржника за рахунок коштів, виявлених на рахунках боржника та стягнутих з доходів боржника 56 319,26 грн., та 19 500,00 грн. боржником сплачено стягувачу самостійно. Таким чином станом на 09.09.2019 року залишок заборгованості складає 411 000,74 грн.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Уточнив вимоги, та просив обмежити арешт надходжень на рахунок р/р НОМЕР_1 UAN в АТ «ПУМБ» сумами, які надходять на зазначений рахунок від контрагентів, інших ніж Маріупольській державний університет (зняти арешт з заробітної плати від МДУ)

Заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Воробйов В.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

В провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження ВП № 22611685 з виконання виконавчого листа № 2-93, виданого 29.12.2005 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 486 820,00 грн.

Згідно з відомостями, наданими ОСОБА_4 , у відповідності до ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області № 6/263/160/2019 від 24.05.2019 року по справі № 2-93/2005 заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Центральний ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, про заміну сторони виконавчого провадження, задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-93/2005, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2006 року у справі № 2-93/05 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 486 820 грн., виконавче провадження № 22611685, а саме - ОСОБА_3 на ОСОБА_2

Постановою заступника начальника Центрального ВДВС м. Маріуполя Воробйова В.В. від 25.06.2019 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку р/р НОМЕР_1 UAN в АТ «ПУМБ» МФО 334851 та на всіх інших відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 497 115 грн./а.с.6-7/

Постановою заступника начальника Центрального ВДВС м. Маріуполя Воробйова В.В. від 14.06.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендії та інші доходи боржника звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 що він отримує у Маріупольському державному університеті у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 535502,00 грн. /а.с.8-9/

Вищевказана постанова від 14.06.2017 року виконується по теперішній час, про що свідчать звіти про здійснення відрахування та виплати МДУ./а.с.12-21/

За положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ч. 1 ст. 447 ЦПК України, встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено належними доказами, що скаржник отримав оскаржувану постанову поштою 11.07.2019 року, а до суду звернувся зі скаргою 22.07.2019 року, тобто в межах передбаченого Законом строку.

У відповідності з вимогами статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється на засадах законності.

Положеннями частин 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено:

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно частини 10 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Вимогами частини 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено: Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

У ст.43 Конституції України, закріплено, що законом захищається право кожного громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Положеннями ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці», визначено, що забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.128 Кодексу Законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу у виді арешту коштів боржника оскаржуваною постановою, державний виконавець повинен був пересвідчитися у відсутності обмежень та заборон щодо коштів боржника ОСОБА_1 , які перебувають та будуть надходити на рахунок р/р НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ» МФО 334851. Дана постанова обмежує право ОСОБА_1 вільно розпоряджатися своє заробітною платою, при цьому щодо звернення стягнення на заробітну плату визначений інший порядок, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки по справі встановлено, що постановою про арешт коштів боржника від 25.06.2019 року по виконавчому провадженню ВП 22611685 фактично накладено арешт на отримувану скаржником заробітну плату, то дії державного виконавця, спрямовані на винесення оскаржуваної постанови, як і сама постанова у цьому провадженні, є неправомірними, як такі, що не відповідають вимогам ст.ст. 56, 70 Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця в цій частині підлягає задоволенню.

У задоволенні вимог скарги про зобов`язання повернути незаконно стягнуті грошові кошти заробітної плати на р/р боржника, з якого їх було списано, слід відмовити, оскільки дана вимога не ґрунтується на Законі.

На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, на постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Воробйова В.В. від 25.06.2019 року про арешт коштів боржника, - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Визнати постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Воробйова В.В. від 25.06.2019 року по виконавчому провадженню ВП 22611685 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку р/р НОМЕР_1 UAN в АТ «ПУМБ» МФО 334851 такою, що суперечить нормам законодавства та скасувати її.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини ухвали, протягом того ж строку з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.Г.Шатілова