Провадження № 2/760/6780/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А.,за участю секретаря - Гак Г.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 13007 від 21 травня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з нього на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості в розмірі 29 692, 73 гр. за кредитним договором № 008-16529-051113 від 05 листопада 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 31/К, укладеного 06 жовтня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», а також витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650, 00 гр.

Посилається в позові на те, що в липні 2019 року ним була одержана постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лавоненко Л.О. про відкриття виконавчого провадження № 59412968 від 16 червня 2019 року.

Вказаною постановою приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 13007, вчиненого 31 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.

Зі змісту постанови вбачається, що у відповідності до вчиненого 21 травня 2019 року виконавчого напису № 13007 з нього за Кредитним договором № 008-6529-051113 від 05 листопада 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на підставі договору від 06 жовтня 2017 року про відступлення право вимоги за кредитними договорами № 31/К, стягнуто суму заборгованості в розмірі 29 692, 73 гр. та плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в сумі 650, 00 гр.

Зі змісту постанови вбачається також, що строк платежу за Кредитним договором № 008-16529-051113 настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення проводиться з 26 січня 2018 року до 30 травня 2019 року.

Вважає оспорюваних виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку та на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, зокрема вчинено за відсутності документів, які підтверджують безспірність вимог, після спливу встановлених строків, стягнута сума боргу є спірною, та з моменту виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Так, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не можуть підтвердити безспірність його заборгованості перед відповідачем.

Нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен був перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений без подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів та з порушенням формальних процедур передбачених ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Розрахунок боргу, виконаний банком, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до нього, як боржника.

Отже, з виконавчого напису вбачається наявність спору про право, оскільки він заперечує проти нарахованої заборгованості за кредитним договором №008-16529-051113 від 05 листопада 2013 року, тому у даному випадку відсутня безспірність стягнутої заборгованості.

Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Разом з тим, з постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 червня 2019 року вбачається, що за виконавчим написом стягнута заборгованість за кредитним договором № 008-16529- 051113 від 05 листопада 2013 року, який був укладений з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 06 жовтня 2017 року.

Натомість, з документів одержаних позивачем від ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» вбачається що відступлення прав вимоги відбувалось за іншим договором про відступлення прав вимоги від 26 січня 2018 року.

Вказане свідчить про те що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив належним чином права нового кредитора у зобов`язанні та підстави їх виникнення, та відповідно про наявність спору про права нового кредитора вимагати суму боргу.

Також з постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що згідно виконавчого напису стягнута заборгованість, нарахована за період з 26 січня 2018 року по 30 травня 2019 року.

Але за вказаний період новий кредитор у зобов`язанні не мав права нараховувати заборгованість, оскільки набув права вимоги, які вже існували у первісного кредитора на момент укладення договору про відступлення прав вимоги.

Згідно з кредитним договором, укладеним позивачем з ПАТ «Дельта Банк» від 05 листопада 2013 року, був визначений строк користування кредитом тривалістю два роки - тобто по 03 листопада 2015 року.

Такий строк користування кредитом також визначений у документах відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», надісланих йому на підтвердження заміни кредитора у зобов`язанні.

Таким чином, саме з 03 листопада 2015 року почав перебіг строк позовної давності до вимог про стягнення усієї заборгованості за кредитом, і на час вчинення виконавчого напису нотаріусом сплинув трирічний строк позовної давності.

Крім того, кредитором не була направлена йому, як боржнику, вимога про погашення кредиту.

Вважає, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом було не тільки порушено формальні процедури, але і вирішено стягнути заборгованість, розмір якої та право нараховувати яку є спірними, а з моменту виникнення права вимоги у кредитора минуло більше трьох років, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 15 серпня 2019 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, відповідачам був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» отримав копію ухвали про відкриття провадження 19 вересня 2019 року.

Станом на день ухвалення рішення, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву суду не надав.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., надіславши до суду на виконання вимог ухвали від 15 серпня 2019 року копії документів, на підставі яких був вчинений оспорюваних виконавчий напис, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 листопада 2013 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Кредитний договір № 008-16529-051113, за умовами якого позивачу був встановлений кредитний ліміт в розмірі 20 700, 00 гр.

06 жовтня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» був укладений Договір № 31/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін та доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору.

26 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» був укладений Договір № 143/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін та доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору.

/ а.с. 39 - 41,43 - 44 /

31 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача 29 692, 73 гр. заборгованості за Кредитним договором №008-16529-051113 від 05 листопада 2013 року.

З виконавчого напису вбачається, що період, за який проводиться стягнення - з 26 січня 2018 року по 30 травня 2019 року.

Згідно оспорюваного виконавчого напису загальна сума заборгованості в розмірі 29 692, 73 гр. складається з: 18 713, 34 гр. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 10 979, 39 гр. процентів за користування кредитом.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» 650, 00 гр.

26 червня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № 59412968 з примусового виконання виконавчого напису.

/ а.с. 7, 25 /

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст. 89 Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому, з точки зору ст.88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі № 310/9293/15, яка, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Крім того, на думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений банком, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.

З наданих ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» приватному нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису вбачається, що, крім повідомлення про вчинення виконавчого напису перед зверненням, будь-яких вимог до позивача про усунення порушень відповідач не пред`являв.

Крім того, доказів його отримання позивачем, як боржником, при зверненні за вчиненням виконавчого напису ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» не надав.

Крім того, за який період виникла заборгованість та нараховані проценти, з матеріалів, наданих приватному нотаріусу, не вбачається, в виконавчому написі така інформація відсутня і обґрунтований розрахунок даних сум до заяви не доданий.

Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має відповідач при зверненні до нотаріуса.

З наданого розрахунку суми заборгованості, а також витягу з реєстру боржників вбачається лише констатація факту наявності заборгованості станом на 30 травня 2019 року, без зазначення періоду за який вона виникла.

В свою чергу, виконавчий напис містить період з 26 січня 2018 року по 30 травня 2019 року, проте з матеріалів, на підставі яких оспорюваних виконавчий напис був вчинений, не вбачається, на підставі чого зроблені дані розрахунки та чим вони підтверджуються.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед банком, не спростованої відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст.15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 13007 від 21 травня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 29 692, 73 гр. заборгованості, таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шереметьєва