Справа № 457/906/17 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/2962/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Заремби О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 13 серпня 2019 року в складі судді Марчука В.І. у справі за заявою представника позивача ОСОБА_3 адвоката Брони Мар`яни Василівни про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Трускавецького міського суду від 24 листопада 2017 року,-

встановила:

30 липня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 адвокат Брона М.В. звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Трускавецького міського суду від 24 листопада 2017 року (т. 1 а.с. 247).

Заява обґрунтовував тим, що ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 24 листопада 2017 року накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,0 м.кв. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 14 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 07 липня 2019 року, задоволено позов ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , від 10.05.2016 року. Оскільки рішення суду набрало законної сили, просила скасувати накладені заходи забезпечення позову.

Оскаржуваною ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 13 серпня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_3 адвокат Брони Мар`яни Василівни про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Трускавецького міського суду від 24 листопада 2017 року задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 24 листопада 2017 року, відповідно до якої накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,0 м.кв. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 , вважає, що така підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Звертає увагу на те, що оскаржив постанову Львівського апеляційного суду від 08.07.2019 року в касаційному порядку та одночасно просив Верховний Суд про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 08.07.2019 року.

Зазначає, що за інформацією з Веб-сайту Верховного Суду колегією суддів Касаційного суду у складі Верховного Суду прийнято до провадження його касаційну скаргу та клопотання про зупинення дії постанови апеляційного суду.

Стверджує, що до вирішення касаційним судом його скарги, він є власником спірного житла, яке належить йому на праві власності, однак при постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції врахував виключно інтереси позивача.

Просить скасувати ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 13 серпня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника позивача ОСОБА_1 на заперечення таких, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 18 грудня 2018 року набрало законної сили 08 липня 2019 року, тому клопотання про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 24 листопада 2017 року, необхідно задовольнити.

При цьому суд зазначив, що сам факт касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції не зупиняє дію таких рішень та їх виконання.

Враховуючи наявні матеріали справи та вимоги закону колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

В провадженні Трускавецького міського суду Львівської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 за реєстровим № 398, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М.; скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , зареєстрованого на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 травня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 14 грудня 2018 року позов задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10 травня 2016 року квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М., реєстровий № 398.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , зареєстровану на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 травня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М., реєстровий № 398.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 1920,00 грн. в користь ОСОБА_3 сплаченого судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 14 грудня 2018 року залишено без змін

Відповідно до ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 14 грудня 2018 року набрало законної сили 08 липня 2019 року.

В межах розгляду даної справи, Трускавецький міський суд Львівської області постановляв ухвалу від 24 листопада 2017про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,0 м.кв. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

22.12.2017 року старший державний виконавець Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кравчук Н.З. на виконання ухвали Трускавецького міського суду від 24.11.2017 року прийняла постанову про накладення арешту на майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,0 м.кв. (т. 1 а.с. 256-257).

Ухвала Трускавецького міського суду Львівської області від 24 листопада 2017 рокупро забезпечення позову предметом апеляційного розгляду не була та не оскаржувалась.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений статтею 158 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року).

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що суд може скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.(ч.ч. 7, 8 цієї статті).

За змістом наведених норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане з тим, що відпала потреба у цих заходах, при цьому процесуальний закон встановлює чітко, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом із власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи те, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 14 грудня 2018 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_3 та скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , зареєстровану на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 травня 2016 року, визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , при цьому докази відкриття виконавчого провадження за заявою позивача (стягувача) в матеріалах справи відсутні, а судом не встановлені, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки підстави для накладення арешту на квартиру відпали, однак вжиті ухвалою суду заходи забезпечення позову продовжують діяти, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т. а.с. 256-257).

Таким чином, колегія суддів приходить переконання про те, що суд першої інстанції на виконання вимог цивільного процесуального закону, дотримався порядку розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, який визначений статтею 158 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність скасування таких.

Окремо колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що оскарження в касаційному порядку рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного, не зупиняє виконання рішення, яке набрало законної сили за виключенням обставин, передбачених статтею 436 ЦПК України, при цьому, як вбачається з ухвали Верховного Суду від 30 серпня 2019 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 08.07.2019 року - відмовлено.

Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 листопада 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк