справа №619/4474/19
провадження №2-з/619/8/19
15.11.2019 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді Калмикової Л.К.,
за участю секретаря судового засідання -Кравченко К.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі,-
13 листопада 2019 року ОСОБА_1 , до подання позовної заяви, звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить винести ухвалу, якою заборонити державному нотаріусу Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових прав та видачі будь-яким особам свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання чинності рішенням у справі.
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що предметом позову, який вона має намір подати, є вимоги до ОСОБА_3 , третя особа Солонянська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про визнання майна спільною сумісною власністю.
В заяві зазначає, що в період з лютого 2010 року по 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони жили як подружжя, вели спільний побут та спільне господарство.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна, в тому числі транспортного засобу - автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1591 м. куб., зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Орієнтовна вартість транспортного засобу становить 200 000,00 грн.
ОСОБА_1 звернулась за оформленням спадку після смерті ОСОБА_2 , оскільки останнім за життя було складено на її ім`я заповіт , посвідчений 25.09.2015 року приватним нотаріусом Маєвською М.В. і їй стало відомо, що на майно після смерті ОСОБА_2 претендує його колишня дружина ОСОБА_3 , яка намагається шляхом обману заволодіти спадковим майном.
ОСОБА_2 дійсно перебував у шлюбі з громадянкою ОСОБА_3 , що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , що знаходиться на окупованій території, однак, шлюб з нею розірваний відділом реєстрації актів громадського стану Київського району м. Донецька Донецької області, 03.10.2006 року, про що свідчить відмітка в паспорті ОСОБА_2 .
Заявник зазначає, що запис про розірвання шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 в електронних базах даних актів цивільного стану громадян відсутній, документи та архіви відділу реєстрації актів громадського стану Київського району м. Донецька Донецької області станом на теперішній час знаходяться на окупованій території . Про розірвання шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 свідчать також інші документи, видані внаслідок вчинення ОСОБА_2 нотаріальних дій, а саме: довіреність видана ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , посвідчена нотаріально в листопаді 2014 року, однак, ОСОБА_3 стверджує, що на момент смерті ОСОБА_2 шлюб між ними був не розірваний, що не відповідає дійсності. Остання, як дружина, наполягає на тому, що майно зареєстроване на момент смерті за ОСОБА_2 є об`єктом спільної сумісної власності, в тому числі й автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1591 м. куб., зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 відкрита в Солонянській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 типу АДРЕСА_3 . Передбачений законом для прийняття спадщини строк закінчився 17 жовтня 2019 року і станом на теперішній час державним нотаріусом збираються документи для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та інших можливих спадкоємців, що значним чином порушить законні права ОСОБА_1 на спільне майно придбане за час цивільного шлюбу з ОСОБА_2 та можливість його оформлення в разі задоволення позову.
Вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Солонянській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області здійснювати оформлення та видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь- яким особам, до вирішення вищезазначеного позову в суді, оскільки дії ОСОБА_3 направлені на заволодіння майном, на яке претендує ОСОБА_1 , як спадкоємиця. Просить заяву про забезпечення позову задовольнити.
Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, згідно телефонограми просить заяву розглядати без її присутності, що суд вважає за можливе.
Представник третьої особи- Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просить заяву розглядати у його відсутності, що суд вважає за можливе.
Розглянувши заяву, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.
13.11.2019 року звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що існує спір з приводу спадкування майна після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Видача нотаріусом свідоцтва про право на спадкування може ускладнити вирішення вищезазначеного спору.
Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.
При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, дії якої направлені на заволодіння майном, на яке претендує ОСОБА_1 , як спадкоємиця.
Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006№ 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і адекватності; встановити наявність зв`язку між даним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавств а при розгляді заяв про забезпечення позову визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів заявника та з метою уникнення будь-яких дій з боку третіх осіб, спрямованих на заволодіння спадковим майном та подальшого його відчуження, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення суд є всі підстави для застосування заходів забезпечення позову.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Згідно Підпункту 4.13 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.
Отже, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та на даній стадії та приходить до висновку про необхідність застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони державному нотаріусу Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових прав та видачі будь-яким особам свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання чинності рішенням у справі, оскільки видача такого свідоцтва може ускладнити подальше вирішення спору, а також суттєво порушити майнові права спадкоємців.
Заборона нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину до вирішення даного спору є обґрунтованою та співмірною розміру позовних вимог та повністю відповідає їх змісту.
Статтю 28 ЦПК України визначено право позивача що визначення підсудності справи за вибором позивача.
Відповідно до ч. 17 ст.28 ЦПК України визначено, що позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.
В даному випадку саме через тимчасову окупацію території України (м. Донецька) та як наслідок неможливість доступу до документів відділу реєстрації актів громадського стану Київського району м. Донецька Донецької області, які підтверджують факт розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла ситуація, за якої ймовірно порушуються законні права та інтереси позивача.
Заявник - майбутній позивач зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , отже справа за вибором позивача підсудна Дергачівському районному суду Харківської області.
Також суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч.ч.1, 2 ст.154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.
Керуючись ст. ст. 150-153, 260 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.
Заборонити державному нотаріусу Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових прав та видачі будь-яким особам свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання чинності рішенням у справі.
Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк, з дня її проголошення (п. 15, п.п. 15.5Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. К. Калмикова