29.08.2019 Єдиний унікальний номер 205/1903/19
Провадження №2/205/1386/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Далакян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И Т И :

Позивач 26 лютого 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с.1-2).

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що перебував у трудових відносинах із ТОВ «Будмонтаж 2016», на підставі контракту №5 від 01.02.2018 року, в період з 01.02.2018 року по 25.09.2018 року. За умовами контракту його було призначено на посаду монтера 4-го розряду за фахом будівництво, ремонт та експлуатація залізничних колій. 25 вересня 2018 року позивача було звільнено. При звільненні остаточний розрахунок зі позивачем роботодавцем - ТОВ «Будмонтаж 2016» не проведений, у зв`язку із чим, позивач звертався до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська із позовом до ТОВ «Будмонтаж 2016» про стягнення винагороди за виконання робіт за трудовим контрактом від 01.02.2018 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 26.11.2018 року стягнуто із ТОВ «Будмонтаж 2016» на користь ОСОБА_1 винагороду за виконання робіт за трудовим контрактом в загальній сумі 116 332,24 грн.

Позивач зазначає, що період затримки розрахунку при звільненні становить з 26.09.2018 року по 15.01.2019 року, тобто 76 днів, що в сумі становить 95 609,52 грн.

Посилаючись на викладені обставини та обґрунтування викладені у позові, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016» на свою користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку 95 609,52 грн.

Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.14).

Учасники справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, у відповідності дот вимог ст..ст.128-129 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з`явився. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в особі директора Журавльова А.А., надав суду відзив на позов, в якому посилаючись на викладені обставини просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ч.ч.1,6 ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Підставою звернення позивача до суду із позовом є захист прав та майнових інтересів сторони за трудовим правовідношенням, пов`язаних із реалізацією гарантованого ст.43 Конституції України права на працю.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу законів про працю України, інших законів України практику Верховного Суду України.

Суд, дослідивши матеріали та з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 лютого 2018 року між ТОВ «Будмонтаж 2016» та ОСОБА_1 укладено контракт №5 (а.с.3-4), за умовами якого останнього прийнято на роботу до підприємства за фахом: будівництво, ремонт та експлуатація залізничних колій на посаду монтера колії 4 розряду. Строк дії контракту з 01.02.2018 року по 25.09.2018 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року (а.с.5-6) із ТОВ «Будмонтаж 2016» на користь ОСОБА_1 стягнуто заробітну плату за вересень 2018 року (у тому числі компенсація за відпустку і винагорода) за виконання робіт за трудовим контрактом від 01.02.2018 року в сумі 116 332,24 грн.

Із виписки по картці ОСОБА_1 вбачається, що 23.01.2019 року йому перераховано кошти ТОВ «Будмонтаж 2016» в сумі 116 332,24 грн. (а.с.8).

З вищевказаного вбачається, що при звільненні із позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016» не було проведено повний розрахунок заробітної плати, лише після видачі виконавчого листа виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 15.01.2019 року (а.с.7).

Конституція України, трудове та цивільне законодавство закріплює обов`язок кожного неухильно додержуватися положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов`язки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання цивільних обов`язків, які виникають, зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно.

Згідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У відповідності до ст..117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом достовірно встановлено, що фактичний розрахунок з ОСОБА_1 проведено відповідачем 23.01.2019 року.

Середньоденна зарплата позивача становила 1 258,02 грн., виходячи із положень ч.1 ст.117 КЗпП України, з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за період з 26 вересня 2018 року по 15 січня 2019 року - дня фактичного розрахунку, тобто за 76 робочих дні у розмірі 95 609,52 грн.(76 робочих дні х 1 258,02 грн.).

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача так як обставини встановлені в ході розгляду справи та в рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року (яке не скасовано та не втратило чинності), ним не спростовані.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості та достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд першої інстанції вважає у повному обсязі доведеними, законними та обґрунтованими вимоги позивача, у зв`язку із чим слід стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 26.09.2018 року по 15.01.2019 року в сумі 95 609,52 грн.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що в силу п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, його вимоги задоволена, але так як ніхто зі сторін не понесли витрати тому витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, і керуючись ч.4 ст.55, ст.43, 124 Конституції України, ст.236, 237 КЗпП України, ст.11, 15, 16 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст. 4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, - задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016» (місцезнаходження: 49023, м. Дніпро, вул.. Радистів, буд. №32, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 26.09.2018 року по 15.01.2019 року в сумі 95 609,52 грн. (дев`яносто п`ять тисяч шістсот дев`ять грн. 52 коп.).

Допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С.Шавула