Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2148/19
Провадження № 2/376/1210/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рогізянської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову позивач вказала, що вона ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження.

Прізвище « ОСОБА_4 » було змінено на « ОСОБА_5 » у зв`язку з укладенням шлюбу позивачки з ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, Серії НОМЕР_1 , виданого 29.07.1993 року відділом реєстрації акті громадянського стану Солом`янського району м. Київ.

Після смерті батька позивачка, як спадкоємець першої черги, оформила в нотаріальному порядку та у визначений законодавством строк спадщину останнього (номер у спадковому реєстрі 62148483), за винятком права власності на земельну ділянку площею 3,5022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області, кадастровий номер :04:010:0023, яке належало її батькові ОСОБА_3 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серії ЯЖ № 331087.

Оформити в нотаріальному порядку право на спадкове майно, як право на земельну ділянку (пай) площею 3, 5022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не виявляється можливим, оскільки відповідно до п. п. 4.20 п. 4 Глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру.

З отриманого з Державного земельного кадастру і наданого до нотаріальної контори витягу вбачається, що вищезазначена земельна ділянка (пай) зареєстрована не на ім`я ОСОБА_3 , а на ім`я ОСОБА_7 (його мати, а баба позивачки) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 № 331087, виданого Головним управлінням земельних ресурсів у Сквирському районі Київської області 27 серпня 2008 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно Свідоцтва про смерть, Серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області.

За викладених обставин і розбіжностей запису власника земельної ділянки (паю) у правовстановлюючому документі, як Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 331087, на ім`я ОСОБА_3 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку де власником цієї ж земельної ділянки зазначена ОСОБА_7 , оформити своє право на майно в нотаріальному порядку не виявляється можливим.

За цих підстав, Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. від 06 серпня 2019 року (вих. № 137/02-31), ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні спадкового права після смерті її батька, як право на земельну ділянку (пай).

Посилаючись на вищезазначене позивачка ОСОБА_1 просить суд:

Визнати за нею - ОСОБА_1 , як спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 3, 5022 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області, кадастровий номер 322 408 6200:04:010:0023, яке належало останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 331 087.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою в якій просить суд ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить суд не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.17).

Представник відповідача Рогізянської сільської ради Сквирського району Київської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить судове засідання провести без його участі та без фіксації судового засідання (а.с.18).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження позивачки Серія НОМЕР_4 , видане ЗАГС Залізничного району міста Києва 15.11.1968 року, актовий запис №1968 (а.с.7).

Прізвище « ОСОБА_4 » було змінено на « ОСОБА_5 » у зв`язку з укладенням шлюбу позивачки з ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , виданого 29.07.1993 року відділом реєстрації акті громадянського стану Солом`янського району м. Київ (а.с.8).

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Після смерті батька позивачка, як спадкоємець першої черги, оформила в нотаріальному порядку та у визначений законодавством строк спадщину останнього (номер у спадковому реєстрі 62148483) (а.с.9), за винятком права власності на земельну ділянку площею 3,5022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області, кадастровий номер 322 408 62 00:04:010:0023, яке належало її батькові ОСОБА_3 , що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ЯЖ № 331 087 (а.с.10).

Оформити в нотаріальному порядку право на спадкове майно, як право на земельну ділянку (пай) площею 3, 5022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не виявляється можливим, оскільки відповідно до п. п. 4.20 п. 4 Глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру.

З отриманого з Державного земельного кадастру і наданого до нотаріальної контори Витягу № НВ 321 200 433 2018 (а.с.12) вбачається, що вищезазначена земельна ділянка (пай) зареєстрована не на ім`я ОСОБА_3 , а на ім`я ОСОБА_7 (його мати, а баба позивачки) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 № 331087, виданого Головним управлінням земельних ресурсів у Сквирському районі Київської області 27 серпня 2008 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно зі свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області.

За викладених обставин і розбіжностей запису власника земельної ділянки (паю) у правовстановлюючому документі, як Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 331087, на ім`я ОСОБА_3 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку де власником цієї ж земельної ділянки зазначена ОСОБА_7 (а.с.12), оформити своє право на майно в нотаріальному порядку не виявляється можливим.

За цих підстав, Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. від 06 серпня 2019 року (вих № 137/02-31), ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні спадкового права після смерті її батька, як право на земельну ділянку (пай) (а.с.13).

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 після смерті батька - ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте оформити спадщину на земельну ділянку належним чином не має можливості, оскільки в правовстановлюючих документах є розбіжності, які унеможливлюють оформлення спадкових прав позивачки на земельну ділянку, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 2,4,5,12,13, 19,76, 81, 82, 200,206, 247,258,259, 263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218, 1261,1297 ЦК України суд, -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рогізянської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 3, 5022 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області, кадастровий номер 322 408 6200:04:010:0023, яке належало останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ЯЖ № 331 087.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О. М. Коваленко