Провадження №2/760/1008/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарях: Ковальській К.О., Мелешко О.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд -

встановив:

28.11.2017 до Солом`янського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_2 із позовною заявою до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позов обґрунтований тим, що починаючи з 2002 року по 28.11.2016, ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю. Основним місцем їхнього проживання був садовий будинок, що розташований на належній на праві власності ОСОБА_2 земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Позивач зазначила, що впродовж зазначеного періоду вона та ОСОБА_3 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, піклувалися один про одного, спільно відпочивали, відзначали свята та ювілейні дати, тобто проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на довідку від 19.06.2017, яка видана головою правління Садівницького товариства «Ветеран-2» Купріяновим О.О., відповідно до якої вона дійсно проживала в громадянському шлюбі з громадянином ОСОБА_3 протягом п`ятнадцяти років на території СТ «Ветеран-2» на ділянці № НОМЕР_1 , на якій розташований садовий будинок.

Також позивач вказала, що 23.06.2012 сталося загорання вказаного дачного будинку, у зв`язку з чим він майже повністю був знищений вогнем. Після пожежі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом відбудовували садовий будинок, несли спільні витрати на будівельні матеріали та роботи.

Позивачкою зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер та саме вона займалася організацією поховання ОСОБА_3 і як єдина близька людина померлого ОСОБА_3 отримала у відділі РАЦС свідоцтво про його смерть.

Крім того, вказала, що мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була похована на цвинтарі, що знаходиться на території смт. Козин, що додатково підтверджує ту обставину, що ОСОБА_3 на той час проживав в смт. Козин, а не за місцем своєї реєстрації.

Позивачка звертає увагу на те, що ОСОБА_3 помер в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги (м. Київ, вул. Братиславська, 3), куди його було переведено з Обухівської центральної районної лікарні (вулиця Каштанова, 52, м. Обухів, Київська обл.), де перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отруєнням з 12.11.2016 по 21.11.2016. У Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 21.11.2016 по 28.11.2016.

Позивач посилалася на те, що саме вона в зазначених лікарнях постійно супроводжувала ОСОБА_3 та допомагала у всьому йому, відвідувала його в лікарні, приносила всі необхідні речі, купувала всі необхідні ліки для найшвидшого його одужання за призначенням лікаря.

Зазначено, що на підставі її заяви про прийняття спадщини Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Посилалася на те, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.06.2017 державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Смолінській Р.В. було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували її родинні відносини з померлим ОСОБА_3 .

Позивач вказала, що в 2017 році вона зверталася до Обухівського районного суду Київської області в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Проте, ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01.09.2017 заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду, оскільки зі змісту заяви вбачається спір про право.

Враховуючи вищезазначене, позивачкою зазначено, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , є необхідність оформлення спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 . Таким чином, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести дані факти, ОСОБА_2 змушена звернутися до суду.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.12.2017 відкрито провадження у справі.

12.04.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на наступне.

Представник відповідача вказав, що довідка від 19.06.2017, яка видана головою правління СТ «Ветеран-2», в якій зазначено, що ОСОБА_2 дійсно проживала в громадянському шлюбі з громадянином ОСОБА_3 протягом п`ятнадцяти років на території СТ «Ветеран-2» на ділянці № НОМЕР_1 , на якій розташований садовий будинок, не є належним доказом у справі, оскільки в ній не зазначено, в який саме період проживали позивач зі спадкодавцем на території садового товариства, крім того, Сімейний кодекс України не містить такого терміну "громадянський шлюб".

Зазначено також, що до повноважень Садових товариств не належить видача довідок, що посвідчують проживання осіб. Як вбачається з копії паспорта місце проживання ОСОБА_2 з 09.04.2008 по теперішній час є квартира АДРЕСА_2 , а спадкодавець до моменту смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача вказав, що договір купівлі-продажу №ФО-9274 від 25.05.2013, відповідно до якого ОСОБА_3 придбав пральну машину ZANUSSI та водонагрівач GORENJE, та договір про надання споживчого кредиту № від 25.05.2013 не є належними доказами того, що спадкодавець отримав кредит та придбав вищезазначені товари за спільні з позивачем кошти та що вони були доставленні у садовий будинок.

Також зазначив, що відсутні докази відбудови садового будинку позивача за спільні кошти зі спадкодавцем. Те саме стосується і паспорта скважини. Щодо наданих фотокарток, на думку представника відповідача, останні підтверджують, що позивач була знайома зі спадкодавцем, але не є доказами того, що вони проживали разом однією сім`єю з 2002 року до моменту відкриття спадщини та мали взаємні права та обов`язки.

Ухвалою суду від 19.02.2019 було задоволено клопотання представника позивача - ОСОБА_5 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Київська міська рада, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Витребувано від Обухівської центральної районної лікарні наступну інформацію:

- чи перебував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав за адресою: смт. Козин, Обухівського району, Київської області (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на стаціонарному лікуванні в Обухівській центральній районній лікарні в період з 12.11.2016 по 21.11.2016. Якщо так, то у зв`язку з чим. У випадку перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в Обухівській центральній районній лікарні протягом вищевказаного періоду, надати інформацію із журналу реєстрації хворих чи іншого документа лікарні (історія хвороби хворого, медична картка тощо) про те, чи супроводжувала ОСОБА_2 ОСОБА_3 при оформленні його на стаціонарне лікування у період з 12.11.2016 по 21.11.2016;

- чи зазначена ОСОБА_2 в історії хвороби ОСОБА_3 як контактна особа для зв`язку у випадку необхідності. Якщо так, то в якості кого (близька людина, родич) вона була зазначена;

- яка адреса місця проживання записана як домашня в історії хвороби ОСОБА_3 ;

- історію хвороби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував на стаціонарному лікуванні в Обухівській центральній районній лікарні в період з 12.11.2016 по 21.11.2016.

Витребувано від Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги наступну інформацію:

- чи перебував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованим місцем проживання якого була адреса: АДРЕСА_3 , на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги в період з 21.11.2016 по 28.11.2016. Якщо так, то у зв`язку з чим. У випадку перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги протягом вищевказаного періоду, надати інформацію із журналу реєстрації хворих чи іншого документа лікарні (історія хвороби хворого, медична картка тощо) про те, чи супроводжувала ОСОБА_2 ОСОБА_3 при оформленні його на стаціонарне лікування у період з 21.11.2016 по 28.11.2016;

- чи зазначена ОСОБА_2 в історії хвороби ОСОБА_3 як контактна особа для зв`язку у випадку необхідності. Якщо так, то в якості кого (дружина, близька людина, родич) вона була зазначена. У випадку, якщо в історії хвороби ОСОБА_3 чи в іншому документі лікарні (журнал реєстрації хворих, медична картка хворого тощо) зазначено лише контактний номер телефону для зв`язку у випадку необхідності без зазначення прізвища, ім`я, по батькові такої особи, то надати інформацію про цей контактний номер телефону;

- хто забирав тіло померлого ОСОБА_3 з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявне клопотання про слухання справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Від встановлення даного юридичного факту має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормами статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2016 ОСОБА_2 звернулася до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Фроловою Аллою Олександрівною на підставі вказаної вище заяви позивачки про прийняття спадщини було заведено спадкову справу №975/2016 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.06.2017, державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фроловою А.О. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували її родинні відносини з померлим ОСОБА_3 .

Так, позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки, у випадку встановлення даного факту вона одержить право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець четвертої черги.

Позивачка посилається на те, що проживала сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 з 2002 року, останнім часом за адресою: смт. Козин Обухівського р -ну Київської області , в садовому будинку, розташованому на належній їй на праві власності земельній ділянці № НОМЕР_3 ».

На підтвердження даного факту позивачка надала копію свідоцтва про право на спадщину від 13.07.2002 та копію державного акта на землю від 17.09.2003, відповідно до яких позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,055 гектарів кадастровий номер :03:002:0027, розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Також позивачкою надано копію довідки від 19.06.2017, яка видана головою правління Садівницького товариства «Ветеран-2» Купріяновим О.О., відповідно до якої вона дійсно проживала в громадянському шлюбі з громадянином ОСОБА_3 протягом п`ятнадцяти років на території СТ «Ветеран-2» на ділянці № НОМЕР_1 , на якій розташований садовий будинок, спільні фотокартки в кількості дев`яти штук, на яких зображені позивач та ОСОБА_3 .

На підтвердження заявлених вимог позивачкою надано копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.06.2012, винесеної старшим ДІМ Українського МВМ Обухівського РВ ГУМВС України у Київській обл. майором міліції Волошиним В.В., якою встановлено, що в 23.06.2012 в АДРЕСА_5 сталося загорання дачного будинку, що належить ОСОБА_2 .

Крім того, позивачкою до позовної заяви долучено копії фіскальних чеків, договору купівлі-продажу №ФО-9274 від 25.05.2013, видаткової накладної №ФО-9274 від 25.05.2013, договору про надання споживчого кредиту № від 25.05.2013, відповідно до яких ОСОБА_3 отримав споживчий кредит та придбав пральну машину ZANUSSI та водонагрівач GORENJE, який, як стверджує позивач за їх спільні кошти та для спільного використання в садовому будинку. Також, копії фіскальних чеків на придбання ліків та медичних препаратів, рецептів та списків необхідних ліків, товарних чеків за період з 21.11.16 по 26.11.2016 на підтвердження тієї обставини, що саме позивач купували ліки та медичні препарати, які були необхідні для лікування ОСОБА_3 під час його перебування в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

В обґрунтування заявлених вимог стороною позивача надано також наступні докази, а саме:

копію акту обстеження садового будинку на придатність для проживання в осінньо-зимовий період від 14 грудня 2017 року та копії доданих до вказаного акту фотокарток, на підтвердження тієї обставини, що садовий будинок, що розташований на належній позивачу земельній ділянці № НОМЕР_4 «Ветеран-2» (смт. Козин, Обухівський р-н, Київська обл.), дійсно має всі умови для проживання в ньому в осінньо-зимовий період і в будинку дійсно встановлений водонагрівач ТМ Gorenje WS U 80V9 (TG 80N) та вмонтована пральна машина ТМ Zanussi ZWG6100V, які ОСОБА_3 придбав 25.05.2013.

Копію листа-відповіді Обухівської центральної районної лікарні №1623 від 20 грудня 2017 року на адвокатський запит на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Обухівській ЦРЛ в період з 21.11.2016 по 28.11.2016 і контактний номер телефону ОСОБА_2 ( НОМЕР_5 ) був зазначений як номер дружини ОСОБА_3 у випадку необхідності, а також їх місце проживання (Садівницьке товариство «Ветеран-2»), і що саме ОСОБА_2 постійно супроводжувала та допомагала у всьому ОСОБА_3 , під час перебування на стаціонарному лікуванні лікувально-профілактичних закладах.

Копію акта про реалізацію готових виробів від 29.11.2016 р. № - на підтвердження тієї обставини, що саме ОСОБА_2 як єдина близька людина для ОСОБА_3 займалася організацією його поховання, зокрема, замовляла та оплачувала поминальний обід.

Копію листа-відповіді Козинської селищної ради №356 від 26 березня 2018 року - на підтвердження тієї обставини, що організацією поховання займалася ОСОБА_2 разом зі своєю донькою, і, як наслідок, ОСОБА_3 був похований на території кладовища смт. Козин Обухівського району Київської області, там де раніше була похована його мати - ОСОБА_4 .

Крім того, в порядку витребування доказів на ухвалу суду від 19.02.2019 з Обухівської центральної районної лікарні надійшла відповідь №624 від 16.04.2019, відповідно до якої надано інформацію, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 12.11.2016 по 22.11.2016 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі. На історії хвороби вказаний контактний телефон НОМЕР_5 (дружина). Також надано завірену копію медичної карти ОСОБА_3 ф.003-О.

У порядку витребування доказів на ухвалу суду від 19.02.2019, Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги надано відповідь №475 від 18.04.2019, в якій зазначено, що пацієнт ОСОБА_6 , 1949 р.н., перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі з 22.11.2016 по 28.11.2016. Також зазначено, що на медичній карті стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 на титульній сторінці є лише відмітка "Рая дружина НОМЕР_5 ". Інших записів стосовно родичів чи супроводжуючих немає.

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що з 2008 року проживає по сусідству з позивачем у садовому товаристві "Ветеран-2", та, що знайома з позивачем та ОСОБА_3 , починаючи з 2008 року, часто була в гостях у них в будинку та їй добре відомо про відносини останніх. Коли ОСОБА_7 почала проживати в своєму будинку в СТ "Ветеран-2", то позивач з ОСОБА_3 вже проживали разом в садовому будинку на земельній ділянці, що належить на праві власності позивачу, вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. До грудня 2009 року разом позивачем та ОСОБА_3 проживала мати останнього, яка померла в грудні 2009 року . В 2012 році сталася пожежа та садовий будинок позивача був знищений вогнем. Після цього позивач та ОСОБА_3 спільним зусиллями та спільними коштами впродовж одного року відбували будинок заново та продовжили в ньому проживати разом до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коли в листопаді 2016 року ОСОБА_3 потрапив у лікарню, то позивач постійно супроводжувала останнього та купувала все необхідне. На даний час у вказаному будинку позивач проживає одна.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що вона є онукою позивача і повідомила суду, що остання проживала разом з померлим ОСОБА_3 разом однією сім`єю, починаючи з 2002 року до дня смерті ОСОБА_3 . Останній працював неподалік від садового будинку позивача, вони познайомились в 2002 році і почали проживати разом як чоловік та дружина. Свідок зазначила, що вона часто приходила в гості до позивача з ОСОБА_3 в будинок та проводила там час, особливо в літній період. На всіх родинних святах, днях народженнях, ювілеях, а також на її весіллі позивач завжди була з ОСОБА_3 Вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, вони були пов`язані спільним побутом та взаємними правами і обов`язками. Це виражалось в тому, що вони піклувались один про одного, коли того потребували. Наприклад, після того як в результаті пожежі згорів будинок, в якому вони проживали, саме спільними зусиллями та коштами позивач та ОСОБА_3 відбудували будинок та продовжили проживати в ньому разом. Коли в листопаді 2016 року ОСОБА_3 потрапив у лікарню, то позивач постійно супроводжувала останнього та купувала все необхідне, а коли ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, організацію поховання та всі витрати на себе взяла позивач та її родина.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначила, що вона є донькою позивача і також повідомила суду, що позивач проживала разом з померлим ОСОБА_3 разом однією сім`єю, починаючи з 2002 року, Вони спочатку проживали вдвох в садовому будинку, що належав позивачу в СТ "Ветеран-2", пізніше з ними проживала мати ОСОБА_3 , яка за станом здоров`я потребувала догляду. В грудні 2009 року мати ОСОБА_3 померла та свідок ОСОБА_9 займалася похованням останньої на кладовищі в смт. Козин. На всіх родинних святах, днях народженнях, ювілеях позивач завжди була з ОСОБА_3 Вони вели спільне господарство, в них був спільний бюджет, вони були пов`язані спільним побутом та взаємними правами і обов`язками. В 2012 році сталася пожежа та садовий будинок позивача був знищений вогнем. Після цього позивач та ОСОБА_3 спільним зусиллями та спільними коштами впродовж одного року відбували будинок заново та продовжили в ньому проживати разом до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, коли в листопаді 2016 року ОСОБА_3 потрапив у лікарню, то позивач постійно супроводжувала останнього та купувала все необхідне. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, організацію поховання та всі витрати на себе взяла позивач та її родина.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази даних свідків.

Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи, інші спадкоємці померлого ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини не звертались, на день відкриття спадщини з померлим ОСОБА_3 ніхто не проживав.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиною особою, що звернулася до нотаріуса в межах шести місяців з дня відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю.

А заперечення проти позову, викладені у відзиві, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та показаннями свідків.

Суд, керуючись статтями 3, 21 СК України, статтями 1216-1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України -

ВИРІШив:

Позов ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: