13.11.2019 Справа № 756/9290/18
Справа ун. № 756/9290/18
пр.№2/756/1501/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Пляса Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» , третя особа: ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання поруки припиненою, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним.

28.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правнаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту №068-2008-1749, (надалі Кредитний договір 1) згідно якого надано позичальнику кредит у розмірі 190 000,00 доларів США, строком до 10.05.2038 року зі сплатою 12,45 % річних за користування кредитом, а за простроченим кредитом 37,35% річних.

В забезпечення виконання кредитного договору укладених між ВАТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 24.05.2011 року було укладено договори поруки №068-2008-1749-Р.

Позивач вважає, що його порука за вказаними договорами припинена на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки вимоги відповідача від 23.08.2017 року про сплату простроченої заборгованості позичальника одним листом отримано 11.09.2017року. Даними вимогами відповідач реалізував свої право на дострокове повернення кредиту. Протягом шести місяців з дня отримання позивачем цих вимог, кредитор вимог до поручителя не пред`явив.

Просить припинити з 12.05.2018 року поруку за договором поруки №068-2008-1749-Р від 24.05.2011року, що укладені між ним та відповідачем.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та визнати поруку припиненою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що за умовами укладених договорів поруки, порука припиняється з припиненням всіх зобов`язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою. Тому порука позивача не є припиненою, оскільки боржником порушено свої зобов`язання за основним договором. Окрім того позивачем пропущений строк позовної давності.

Третя особа в судове засідання не з`явилася про дату, місце та час повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту №068-2008-1749, (надалі Кредитний договір 1) згідно якого надано позичальнику кредит у розмірі 190 000, 00 доларів США, строком до 10.05.2038 року зі сплатою 12,45 % річних за користування кредитом за користування кредитом понад встановлений кредитним договором строк встановлюється підвищена процентна ставка на рівні 37,35% річних. (а.с.9-11).

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаними кредитними договорами між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 24.05.2011 року було укладено договор поруки №068-2008-1749-Р (а.с.22-25).

В період з 16.02.2009р. по 26.02.2016р. між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди до кредитного договору, а саме: додаткова угода від 16.02.2009р. до кредитного договору; додаткова угода від 15.07.2010р. до кредитного договору; додаткова угода від 23.07.2010р. до кредитного договору;додаткова угода від 15.05.2011р. до кредитного договору; додаткова угода від 24.05.2011р. до кредитного договору; додаткова угода від 19.06.2012р. до кредитного договору;додаткова угода від 17.06.2013р. до кредитного договору; додаткова угода від 18.08.2014р. до кредитного договору;додаткова угода від 26.02.2016р. до кредитного договору( а.с. 46-181 том 1).

При цьому починаючи з 15.07.2010р. при кожному укладанні даних додаткових угод до кредитного договору між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладалися окремі договори поруки на підставі яких виникав обов`язок поручителя сплатити заборгованість за кредитним договором з урахуванням укладеної відповідної угоди, а саме додаткова угода від 15.07.2010р. до кредитного договору, між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 23.07.2010р.; додаткова угода від 24.05.2011р. до кредитного договору між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 24.05.2011р.; додаткова угода від 19.06.2012р. до кредитного договору між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 19.06.2012р.;додаткова угода від 17.06.2013р. до кредитного договору між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 17.06.2013р.; додаткова угода від 18.08.2014р. до кредитного договору між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 18.08.2014р.;додаткова угода від 26.02.2016р. до кредитного договору між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 26.02.2016р. ( а.с. 182- 239том1).

Таким чином на даний час актуальним договором поруки, яким забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором № 068-2008-1749 від 28.05.2008р., є договір поруки № б/н від 26.02.2016року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 ( а.с.228-239 том1).

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Відповідно до п.4.2 договору поруки № б/н від 26.02.2016року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 : порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку/ терміну виконання боржником основного зобов`язання за основним договором не пред`явить вимогу до поручителя.

Отже, договором поруки встановлено строк її припинення - після закінчення трьох років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов`язань за кредитним договором, тому в цьому разі не підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

30 травня 2018р. ПАТ « Універсал Банк» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Таким чином ПАТ « Універсал банк» звернувся з позовом, протягом строку встановленого п.4.2 договору поруки (3 роки) з моменту зміни строку виконання основного зобов`язання.

Отже ПАТ « Універсал банк» був зобов`язаний пред`явити позов до поручителя протягом трьох років, починаючи з дати встановленою вимогою терміну повернення кредиту в 60 днів з моменту її отримання, тобто 11 листопада 2017року + три роки.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач довідався про порушення свого права в день укладення договору, отже строк позовної давності щодо вимог позивача про визнання припиненою поруки за даним договором закінчився 24.05.2014року.

Окрім того рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2019р.в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненоюз 12.05.2018 року поруку за договором поруки №068-2008-1749-Р від 28.05.2008 року та додатковими угодами до нього, що укладені між ним та відповідачем - відмовлено.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про визнання поруки припиненою.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя: О.М.Луценко