Справа № 461/2087/19 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/2524/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника заінтересованої особи (боржника) ОСОБА_1 ОСОБА_2 О.М ОСОБА_3 , державної виконавиці Шевченківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Гнатишин Н.Б., заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Волоско І.Р. від 27 березня 2019 року у справі за поданням державної виконавиці Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гнатишин Н.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року подання задоволено повністю. Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інд. НОМЕР_1 , прож: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по виконанню рішення суду.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції Львівської області Гнатишин Н.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Вважає, що зазначена ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, за неповного з`ясування фактичних обставин справи, та містить посилання на відомості, що не відповідають дійсності, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що ухвала про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України від 27.03.2019 року по справі №461/2087/19 винесена Галицьким районним судом м. Львова з порушенням підсудності, визначеної ч.4 ст. 441 ЦПК України, оскільки він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в Шевченківському районі м. Львова. Звертає увагу, що щодо нього як боржника в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) відсутня інформація щодо наявності зведеного виконавчого провадження №. В АСВП міститься інформація, що усі виконавчі провадження щодо нього є завершені. Зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено в повному обсязі матеріали подання державного виконавця, а сума заборгованості, зазначена в оскаржуваній ухвалі не відповідає дійсності. Окрім цього, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали посилається на норми ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, яка на момент розгляду подання державного виконавця була відсутня в Цивільно-процесуальному кодексі України (в редакції що набула чинності 15.12.2017 року). Також вказує, що законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Державним виконавцем у поданні не обґрунтовано факт ухилення ним від виконання рішень судів, не доведено реальної можливості у нього виконати рішення суду та відсутності будь-яких об`єктивних обставин, які б йому у цьому перешкоджали. Судом першої інстанції не взято до уваги недоведеність державним виконавцем його ухилення від виконання зобов`язань, а в оскаржуваній ухвалі не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували про те, що він дійсно ухилявся від зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням. Звертає увагу, що на даний час, у нього з`явилась можливість виправити своє матеріальне становище, але оскаржуваною ухвалою він позбавлений єдиного джерела доходу, без якого стає неможливим виконання ним зобов`язань щодо погашення боргів.

В судове засідання апелянт (заінтересована особа) не з`явився, однаксуд вважав заможливе проводити розгляд справи у його відсутності зважаючи на те, що апелянт повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також, зокрема, і те, що його інтереси у судовому засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта (заінтересованої особи, боржника) на підтримання скарги, державної виконавиці та заінтересованої особи (стягувача) в заперечення скарги,дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів подання та апеляційної скарги, відзиву на неї, а також усних пояснень учасників справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.2 ст.247, 377-1, 441 ЦПК України, п.8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», ч.1 ст. 18, п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та задовольняючи подання, виходив з того, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу на загальну суму 399414,36 грн., а саме виконавчий лист № 466/4283/14-ц, що виданий від 30.03.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Скасківа НОМЕР_2 . боргу в розмірі 12948,60 грн; виконавчий лист № 466/4482/14-ц, що виданий від 29.07.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 250694,59 грн; судовий наказ № 466/1643/17, що виданий від 09.03.2017р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» боргу в розмірі 8676,17грн; виконавчий лист № 466/7437/14-ц, що виданий від 25.08.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в розмірі 61105,00грн; виконавчий лист № 466/2908/15- ц, що виданий від 14.07.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 65145,00грн. на загальну суму боргу 399414,36грн. Боржник ухиляється від сплати боргу, а відтак з метою належного виконання виконавчого документа у примусовому порядку на майно боржника накладено арешт в межах зведеного виконавчого провадження. Державним виконавцем скеровано запити у відповідні реєструючі органи на предмет виявлення майна боржника. Державним виконавцем скеровано на адресу боржника вимогу державного виконавця з`явитися у Шевченківський ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області та надати державному виконавцю документальне підтвердження сплати боргу. Виклики державного виконавця боржником проігноровано. Державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця реєстрації боржника, однак боржника не виявлено, про що складено акт державного виконавця. Згідно відповідей ПФУ встановлено, що боржник на обліку у ПФУ не перебуває та пенсії не одержує. Згідно відповіді ДФС України встановлено, що у боржника відсутні джерела отримання доходів та відкриті рахунки у банках чи інших фінансових установах. Також проведеною перевіркою майнового стану боржника встановлено наступне. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області встановлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб. З підстав вищенаведеного державний виконавець виніс та скерував постанову про розшук майна боржника в Управління інформаційної підтримки та координації поліції 102. Згідно Інформаційної довідки із Державного реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що реєстрація права власності на нерухоме майно за боржником не здійснювалася. Згідно відповіді про перетин боржником державного кордону України встановлено, що ОСОБА_1 систематично перетинає державний кордон України. Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість згідно вищезгаданого виконавчого документу не погашено. Такі дії боржника, які проявляються у невиконанні та повному ігноруванні вимог державного виконавця (боржник жодного разу не з`явився на вимогу державного виконавця Відділу, жодних пояснень з приводу тривалого невиконання рішення суду не надавав) роблять неможливим виконання рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України. З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець довів суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подання державного виконавця слід задовольнити та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інд. НОМЕР_1 , прож: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань по виконанню рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд вважав встановленими не доведені.

25.03.2019р. державна виконавиця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гнатишин Н.Б. звернулася до суду з поданням, у якому просила тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інд. НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по виконанню рішення суду.

В обґрунтування подання зазначила , що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу на загальну суму 399414,36 грн., а саме виконавчий лист № 466/4283/14-ц, що виданий від 30.03.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Скасківа НОМЕР_2 . боргу в розмірі 12948,60 грн; виконавчий лист № 466/4482/14-ц, що виданий від 29.07.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 250694,59 грн; судовий наказ № 466/1643/17, що виданий від 09.03.2017р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» боргу в розмірі 8676,17грн; виконавчий лист № 466/7437/14-ц, що виданий від 25.08.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в розмірі 61105,00грн; виконавчий лист № 466/2908/15- ц, що виданий від 14.07.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 65145,00грн. на загальну суму боргу 399414,36 грн. Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість згідно вищезгаданого виконавчого документу не погашено. Такі дії боржника, які проявляються у невиконанні та повному ігноруванні вимог державного виконавця (боржник жодного разу не з`явився на вимогу державного виконавця Відділу, жодних пояснень з приводу тривалого невиконання рішення суду не надавав) роблять неможливим виконання рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України.

Як вбачається із матеріалів справи на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу на загальну суму 399414,36 грн., а саме виконавчі листи № 466/2908/15-ц, що видані 14.07.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 64500 грн. та 645 грн. судового збору; виконавчі листи № 466/7437/14-ц, що видані 25.08.2015р. про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» в сумі 60500 грн. та 605 грн. судового збору; виконавчі листи № 466/4482/14-ц, що видані 22.06.2015р. та 29.07.2015р про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 249049,20грн., 1645,39грн. судового збору та 845грн. судового збору в дохід держави; судовий наказ № 466/1643/17, що виданий 09.03.2017р про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» боргу в розмірі 8676,17грн; виконавчий лист № 466/4283/14-ц, що виданий 30.03.2015р про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_8 боргу в розмірі 12205 грн;

Однак, вказане подання про обмеження в праві виїзду розглянуте з порушенням правил підсудності.

Так,відповідно до ч.1 ст. 3771 ЦПК України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно ж ст. 441 ЦПК України (в редакції чинній на даний час та на час звернення до суду з поданням) тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст.446 ЦПК України (в редакції чинній на даний час) процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення (ч.2).

За ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Зважаючи на вказане, законодавець у ст.441 ЦПК чітко встановив підсудність вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, вказавши, що подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути розглянуте судом за місцем виконання відповідного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що державна виконавиця Шевченківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Гнатишин Н.Б. звернулася в Галицький районний суд м. Львова з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 в березні 2019 року в порядку ст. 377-1 ЦПК України (яка на момент звернення з поданням втратила чинність та, на яку помилково послався і суд першої інстанції) за місцем знаходження органу державної виконавчої служби.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського району м.Львова, через що саме у Шевченківському ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження, про яке йдеться.

Тому державній виконавиці слід було звернутися з поданням про обмеження у праві виїзду боржника за місцем виконання рішень судів, а саме до Шевченківського районного суду м.Львова.

Згідно ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Згідно ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку справа розглянута неналежним судом в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Зважаючи на те, що оскаржувана ухвала прийнята судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), а також враховуючи, що місцем виконання рішень є Шевченківський районний суд м.Львова, який, крім цього, і постановляв рішення та видавав виконавчі листи, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слід скасувати а справу направити для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова.

Відповідно слід вважати, що оскаржувана ухвала постановлена без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, встановлення яких є необхідністю при вирішенні питання про вжиття заходу обмеження прав особи, про який йдеться у поданні та підлягає скасуванню.

Вказаним слід визнати апеляційну скаргу частково обґрунтованою та задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.5, 378, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року скасувати, справу за поданням державної виконавиці Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гнатишин Н.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України направити на розгляд за встановленою законом підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра