Справа № 161/4984/19 Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М.
Провадження № 22-ц/802/816/19 Категорія: 61 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Вергун Т.С.

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гаврилюка Д . Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаззбут" про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії, заборону вчиняти дії та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 26 березня 2019 року звернулися до суду з позовом до ТОВ «Волиньгаззбут» про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії та заборону вчиняти дії. Позов мотивують тим, що в зв`язку з суттєвим підвищення цін на житлово - комунальні послуги ОСОБА_1 звертався до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про призначення житлової субсидії, однак, 11 лютого 2019 року він отримав рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про відсутність підстав для призначення житлової субсидії на період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року. В подальшому, через неможливість сплачувати в повному обсязі вартість поставленого природнього газу, ОСОБА_3 17 січня 2019 року направила відповідачу типовий договір про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги, на що відповідач жодної відповіді не надав, один примірник типового договору не повернув, хоча продовжував надавати послуги з постачання природнього газу. 20 лютого 2019 року ОСОБА_3 направила ТОВ «Волиньгаззбут» додаткову угоду №1 до типового Договору. Листом від 12 березня 2019 року відповідач повідомив про невизнання ним умов типового договору про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги та поставив вимогу про погашення заборгованості в розмірі 9848, 41 грн. Вказана сума заборгованості була сплачена ОСОБА_4 19 березня 2019 року.

Позивачі зазначають, що відмова ТОВ «Волиньгаззбут» у визнанні типового договору про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги суперечить чинному законодавству та судовій практиці, а твердження про те, що Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та Постанова КМУ№ 976 від 27 червня 2003 року «Про затвердження Порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги» не регулюють спірних правовідносин є лише суб`єктивною думкою відповідача.

Договір про реструктуризацію заборгованості між ОСОБА_3 та ТОВ «Волиньгаззбут» де-юре укладено 16 січня 2019 року, оскільки відповідач продовжував в межах строку для відповіді на оферту постачати природній газ, чим акцептував пропозицію укласти договір.

ТОВ «Волиньгаззбут» незаконно порушив їхнє право на реструктуризацію заборгованості за поставлений природній газ, що призвело до порушення права на достатній життєвий рівень для себе та своєї сім`ї, гарантованого ст. 48 Конституції України.

В заяві про зміну позовних вимог також зазначають про те, що відповідач своїми погрозами відключення в опалювальний сезон газопостачання вимагав оплати заборгованості та ігнорував їхнє право реструктуризувати заборгованість, чим спричинив моральні страждання, які виразились в переживаннях, втраті спокою та нормальних життєвих стосунків. Розмір спричиненої їм моральної шкоди позивачі оцінюють в 147 768, 91 грн.

На підставі наведеного просили, з врахуванням змінених позовних вимог: визнати протиправним рішення ТОВ «Волиньгаззбут» про відмову у визнанні типового договору про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги від 16 січня 2019 року; зобов`язати ТОВ «Волиньгаззбут» направити ОСОБА_3 підписаний відповідачем один примірник типового договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 16 січня 2019 року; заборонити ТОВ «Волиньгаззбут» відключати від газопостачання квартиру АДРЕСА_1 на період дії договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 16 січня 2019 року; стягнути з відповідача 147768, 91 грн на користь позивачів на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2019 року в задоволенні позову у даній справі відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини справи, рішення грунтується на недоведених обставинах, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що рішення суду в частині відмови в задоводенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , оскільки їх інтереси не порушені, є безпідставним. Особи, які проживають в житлі або зареєстровані в житлі споживача, несуть солідарну відповідальність за забов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг. Судом не надано оцінки тому факту, що заборгованість в сумі 9845 грн. була погашена позивачкою ОСОБА_4 за рахунок кредиту.Так як відповідачем не надано позивачу відповіді на пропозицію укласти договір про реструктуризацію заборгованості, відповідач при цьому продовжив надання послуг позивачу, то договір є укладеним. У рішенні суд вказав, що діючим законодавством передбачено право, а не обов`язок відповідача при наданні реструктуризації заборгованості споживачам. Однак, суд не надав оцінки тій обставині, що відповідач є монополістом на ринку постачання природного газу, законодавством не передбачено права позивачів погоджувати умови договору постачання газу, тобто позивачі позбавлені свободи волевиявлення.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення із зміною мотивувальної та резолютивної частини рішення, а саме: виключити з мотивувальної частини рішення абзаци 8, 9 на сторінці 3, абзаци 5, 8 на сторінці 4, абзаци 6, 12, 13 на сторінці 5, абзаци 1, 2, З, 4 на сторінці 6. Доповнити мотивувальну частину наступним: 1. Відповідач 21.01.2019 одержав пропозицію укласти договір про реструктуризацію заборгованості від 16.01.2019 та направив позивачці ОСОБА_3 лист від 12.03.2019, у якому не висловлював відмову від акцепту договору. Натомість відповідач продовжував постачати природній газ в межах більше 30 днів, тобто більше терміну для надання відповіді на оферту, а тому де-юре акцептував оферту. 2. Порядок заключення договорів про реструктуризацію заборгованості плати за житлово-комунальні послуги регулюється Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», Порядком погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги та Цивільним кодексом України; 3. Відмова відповідача направити позивачці ОСОБА_3 підписаний примірник договору суперечить звичаям ділового обороту. Резолютивну частину рішення викласти у такій редакції: визнати протиправним рішення ТОВ «Волиньгаззбут» щодо відмови у визнанні типового договору про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги від 16.01.2019; зобов`язати ТОВ «Волиньгаззбут» направити позивачці ОСОБА_3 підписаний відповідачем один примірник типового договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 16.01.2019; заборонити ТОВ «Волиньгаззбут» відключати від газопостачання квартиру АДРЕСА_1 , у якій проживають позивачі, на період дії типового договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 16.01.2019. Стягнути з відповідача 147768, 91 грн. на користь позивачів на відшкодування завданої їм моральної шкоди.

Відповідач ТОВ "Волиньгаззбут" подав відзив на апеляційну скаргу позивача. Вважає апеляційну скаргу необгрунтованою та безпідставною, рішення суду першої інстанції - законним та обгрунтованим.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є споживачем житлово-комунальних послуг, в тому числі послуг з постачання природнього газу, за адресою: АДРЕСА_2 , на неї оформлений особовий рахунок № НОМЕР_1 у ТОВ «Волиньгаззбут».

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживають в одному житловому приміщенні із ОСОБА_3

17 січня 2019 року позивач ОСОБА_3 направила ТОВ «Волиньгаззбут» для ознайомлення та укладення проект типового договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 16 січня 2019 року в двох примірниках.

За умовами вищевказаного проекту договору ТОВ «Волиньгаззбут» надає громадянину ( ОСОБА_3 ) розстрочку погашення заборгованості плати за послуги газопостачання, що утворилась станом на 15 січня 2019 року, на суму 4600 гривень з 01 лютого 2019 року по 31 січня 2024 року, в тому числі: 2019 рік - 825 гривень; 2020 рік - 900 гривень; 2021 рік - 900 гривень; 2022 рік - 900 гривень; 2023 рік - 900 гривень; 2024 рік - 175 гривень, з розподілом за місяцями: з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2013 - по 75 гривень щомісяця; з 01 січня 2024 року по 31 січня 2024 року - 175 гривень.

20 лютого 2019 року ОСОБА_3 направила на адресу відповідача примірник Додаткової угоди № 1 до типового договору від 16 січня 2019 року про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до якої пропонувала викласти п. 1 вищевказаного договору в такій редакції: «Підприємство надає громадянину розстрочку погашення заборгованості плати за послуги газопостачання, що утворилась станом на 20 лютого 2019 року, на суму 6352, 34 гривень з 01 березня 2019 року до 29 лютого 2024 року, в тому числі: 2019 рік - 1000 гривень; 2020 рік - 1200 гривень; 2021 рік - 1200 гривень; 2022 рік - 1200 гривень; 2023 рік - 1200 гривень; 2024 рік - 552, 34 гривень, з розподілом за місяцями - з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2023 року - 100 гривень щомісяця, з 01 січня 2024 по 29 лютого 2024 року по 276, 17 гривень щомісяця» (а.с.11).

Вказані вище проекти договору від 16 січня 2019 року про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги та додаткової угоди до нього від 20 лютого 2019 року складені у відповідності до Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та Постанови КМУ № 976 від 27 червня 2003 року «Про затвердження Порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово - комунальні послуги».

Розглянувши звернення позивача ОСОБА_3 , ТОВ «Волиньгаззбут» надало їй відповідь, якою повідомило, що дія Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово - комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» поширюється виключно на заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка виникла до 01 липня 2003 року. З метою врегулювання питання погашення заборгованості за послуги з газопостачання заявниці запропоновано звернутись із відповідною письмовою заявою до ТОВ «Волиньгаззбут» або у Центр обслуговування клієнтів. ОСОБА_3 із такою заявою до ТОВ "Волиньгаззбут" не зверталась.

19 березня 2019 року в рахунок погашення заборгованості, яка була предметом вказаного договору, та поточних платежів сплачено 9845 гривень за послугу "газ", що підтверджується квитанцією № 67 на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Відносини щодо надання послуг з постачання природнього газу регулюються «Правилами постачання природнього газу», затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року.

Встановлено, що послуги ТОВ «Волиньгаззбут» позивачі отримують на підставі Типового договору постачання природнього газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року (далі - Типовий договір).

Відповідно до положень частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Крім того, договір про користування послугами газопостачання є за своєю суттю договором приєднання, умови якого встановлені типовим договором про надання населенню послуг з газопостачання, тому відповідно до вимог частини першої статті 634 ЦК України він може бути укладеним лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальною засадою цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 3ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відносини щодо постачання природного газу споживачу, строків та порядку проведення розрахунків визначається умовами Типового договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За таких умов реструктуризація заборгованості може мати місце за умови досягнення згоди між сторонами щодо порядку здійснення реструктуризації шляхом підписання відповідної угоди або внесення змін до існуючого договору.

Відповідно до пункту 15 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу за домовленістю сторін (постачальника та споживача) може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

Згідно з пунктом 4.10 Постанови НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року "Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з газопостачання споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача.

Таким чином, діючим законодавством України передбачено право, а не обов`язок газопостачального підприємства при наданні реструктуризації заборгованості споживачам. Крім того, реструктуризація заборгованості можлива лише у разі неплатоспроможності споживача сплачувати за послуги газопостачання, за умови чіткого виконання споживачем вимог договору постачання газу побутовими споживачами.

Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» від 20 лютого 2003 року передбачалась реструктуризація заборгованості на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації, виходячи з заборгованості житлово-комунальних послуг, яка склалася на дату набрання чинності цим Законом, тобто 01 липня 2003 року.

Проте заборгованість у позивача виникла у січні - березні 2019 року.

Отже, дії ТОВ "Волиньгаззбут" відповідали чинним нормам Закону і підстав для визнання їх протиправними немає.

Станом на день подання позову, заборгованість по сплаті за послуги постачання природного газу позивачами сплачено, а тому вимоги про зобов`язання визнати протиправним рішення ТОВ "Волиньгаззбут" щодо відмови у визнанні типового договору про реструктуризацію за житлово-комунальні послуги не впливають на права та обов`язки позивачів та відповідача. До того ж, рішення про відмову у визнанні типового договору про реструктуризацію за житлово-комунальні послуги ТОВ "Волиньгаззбут" не приймалося. Підстав для підписання типового договору про реструктуризацію заборгованості від 16.01.2019 року немає.

Позивачі не довели спричинення їм моральної шкоди у вигляді душевних переживань чи докорінних змін у звичному житті.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги позивача в апеляційній скарзі щодо внесення змін у мотивувальну частину рішення, не підлягають до задоволення, оскільки судом першої інстанції повно з`ясовано обставини справи, правильно обгрунтовано вказане рішення та надано оцінку всім обставинам та доказам. Фактично позивач просить зазначити в мотивувальній частині про встановлення судом обставин у даній справі в такій редакції, яка є його власним суб`єктивним баченням цих обставин, а також зробити висновки, які є довільним тлумаченням позивачем цих обставин.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із відсутності підстав для задоволення вимог позивачів і колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: