Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 343/2082/16-ц

провадження № 61-28882св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної ради в особі Долинського спеціалізованого агролісгоспу обласного комунального підприємства «Івано-Франківськоблагроліс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

особи, які звернулись із касаційною скаргою: перший заступник прокурора Івано-Франківської області, Долинський спеціалізований агролісгосп обласного комунального підприємства «Івано-Франківськоблагроліс»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги першого заступника прокурора Івано-Франківської області таДолинського спеціалізованого агролісгоспу обласного комунального підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2017 року, у складі колегії суддів: Горейко М. Д., Бойчука І. В., Ясеновенко Л. В.,

у справі за позовом заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної ради в особі Долинського спеціалізованого агролісгоспу обласного комунального підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року заступник керівника Калуської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди (в порядку регресу) у сумі 42 892,50 грн.

У березні 2017 року заступник керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної ради в особі Долинського спеціалізованого агролісгоспу обласного комунального підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди (в порядку регресу) у сумі 11 297,25 грн.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2017 року зазначені позови заступника керівника Калуської місцевої прокуратури об`єднано в одне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним за статтею 367 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 4 500 грн без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

У серпні 2012 року Долинська міжрайонна прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Солуківської сільської ради (фонду охорони навколишнього природного середовища) до Долинського спеціалізованого агролісгоспу обласного комунального підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» (далі - Долинський САЛГ, агролісгосп) про відшкодування збитків в сумі 54 189,75 грн, заподіяних працівником Долинського САЛГ - ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2013 року стягнуто з Долинського САЛГ 54 189,75 грн збитків, завданих навколишньому природному середовищу. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2015 року розстрочено виконання вказаної постанови на 2 роки за відповідним графіком.

Постановою відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції від 03 березня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу про стягнення з Долинського САЛГ 54 189,75 грн закінчено, кошти сплачено в повному обсязі.

Необхідність втручання органів прокуратури з метою забезпечення інтересів держави виникла у зв`язку з бездіяльністю Долинського САЛГ по захисту законних інтересів держави по відшкодуванню матеріальної шкоди (в порядку регресу) в сумі 54 189,75 грн, оскільки кошти виплачено, а Долинським САЛГ не вжито заходів щодо повернення збитків в порядку регресу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2017 року у складі судді Монташевич С. М. позови задоволено. Стягнуто в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь Долинського САЛГ шкоду в розмірі 54 189,75 грн.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що завдана винними діями відповідача шкода була повністю відшкодована Долинським САЛГ на підставі відповідного судового рішення, яке було виконане у березні 2017 року, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 03 березня 2017 року. З часу виплати підприємством коштів у нього виникло право регресної вимоги. Прокурор, пред`явивши позов про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу після повної сплати агролісгоспом шкоди, звернувся в межах річного строку з дня виплати підприємством сум третій особі, що не вказує про пропуск строку звернення до суду, відлік якого розпочався з моменту виявлення заподіяної працівником шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення місцевого суду скасовано. Позовні заяви залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, апеляційний суд виходив із відсутності в обґрунтуваннях підстав пред`явлення позову посилань на обставини, що свідчать про порушення чи загрозу інтересам держави та визначення органу державної влади, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Оскільки позов заявлено в інтересах суб`єкта господарювання, управління господарською діяльністю якого здійснюється через його органи управління, порушувати провадження у справі за позовом прокурора та розглядати спір по суті підстав не було.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції звернувся перший заступник прокурора Івано-Франківської області.

У вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду також звернувся Долинський САЛГ.

Заявники у касаційних скаргах, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просять скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року за вказаними касаційним скаргами було відкрито касаційне провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з підпунктами 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постановою Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішенням зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

04 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2019 року визначено колегію суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи у складі: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Висоцька В. С., Литвиненко І. В., Сердюк В. В., Фаловська І. М.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга Долинського САЛГ мотивована належністю його майна на праві спільної власності територіальним громадам сіл, селищ та міст області. Івано-Франківська обласна рада через Долинський САЛГ здійснює функції держави щодо охорони природних ресурсів. Тому, метою звернення прокурора із позовом у цій справі є відновлення порушених інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування - Івано-Франківської обласної ради.

Касаційна скарга першого заступника прокурора Івано-Франківської областімотивована тим, що метою звернення прокурора із цим позовом до суду є захист права власності держави в особі органу місцевого самоврядування Івано-Франківської обласної ради, а тому залишення апеляційним судом його позовної заяви без розгляду є необґрунтованим.

Доводом касаційної скарги першого заступника прокурора Івано-Франківської області є також невиконання апеляційним судом вимог процесуального законодавства щодо його повідомлення про дату та час судового засідання, що, в свою чергу, порушило його право на участь у судовому засіданні та надання відповідних заперечень на апеляційну скаргу.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною другою статті 45 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення прокурора до суду із цим позовом) встановлено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру».

Такі ж положення закріплені в частині четвертій статті 56 ЦПК України чинної редакції.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що на прокуратуру покладаються такі функції, зокрема, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, під час захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення у справі «Менчинська проти Росії», № 42454/02, від 15 січня 2009 року).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, та, зокрема, повноважень Долинського САЛГ здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах у спосіб, який обрав прокурор.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру»прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Залишаючи позов прокурора без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позов пред`явлено в інтересах суб`єкта господарювання, управління господарською діяльністю якого здійснюється через його органи управління; позов не містить посилань на загрозу інтересам держави чи їх порушення, а також визначення органу державної влади, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Разом із цим зі змісту поданого прокурором позову вбачається, що метою звернення до суду є захист порушених інтересів держави в особі Івано-Франківської обласної ради в особі Долинського САЛГ, майно якого належить на праві спільної власності територіальним громадам області, а метою його створення згідно зі статутом є реалізація державної політики розвитку лісового господарства і регіонального використання лісових ресурсів, охорона і захист лісів, переданих йому у користування.

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не врахував, що заявлений прокурором позов спрямований на захист інтересів держави та відшкодування в порядку регресу Долинському САЛГ шкоди, якої це підприємство зазнало внаслідок сплати збитків природному середовищу, які були завдані його колишнім працівником. Поза увагою апеляційного суду також була залишена та обставина, що діяльність Долинського САЛГ спрямована на реалізацію державної політики у сфері охорони довкілля, рекреації, природних ресурсів.

За викладених обставин ухвала суду апеляційної інстанції про залишення позовних заяв без розгляду не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Разом із цим варто зазначити, що відсутність у матеріалах зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення Калуській місцевій прокуратурі із зазначенням правильної адреси її місцезнаходження не може свідчити про належне повідомлення про дату та час судового засідання.

Водночас наявне у матеріалах справи заперечення на апеляційну скаргу вказує на обізнаність представника органу прокуратури щодо відкриття апеляційним судом провадження у справі, а також на ознайомлення зі змістом апеляційної скарги. Зазначеним спростовуються посилання у касаційній скарзі заступника прокурора Івано-Франківської області стосовно позбавлення прокурора права на надання заперечень з приводу доводів апеляційної скарги.

Доводи першого заступника прокурора Івано-Франківської області щодо порушення прав прокурора, як учасника справи на реалізацію своїх процесуальних прав, внаслідок неповідомлення його апеляційним судом про дату та час судового засідання відхиляються.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За викладених обставин ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2017 року не може вважатись законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги першого заступника прокурора Івано-Франківської області та Долинського спеціалізованого агролісгоспу обласного комунального підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. І. Грушицький І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська