Справа № 648/2138/19
Провадження № 2/648/760/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О., Грищука Р.Р.,

за участю сторін: представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Тихоші Д.С.,

представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 2 Білозерського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу,

в с т а н о в и в:

12 липня 2019 року адвокат Тихоша Д.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу, мотивуючи позов тим, що у 2017 році ОСОБА_2 було подано цивільний позов до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказана справа розглядалась Білозерським районним судом Херсонської області як судом першої інстанції. Для захисту своїх законних прав та інтересів ОСОБА_1 10 грудня 2017 року уклала цивільно-правовий договір про надання юридичних послуг із ОСОБА_4 Суттю вказаної угоди було надання правової допомоги та представництво інтересів позивача у справі № 648/2842/18 до винесення Білозерським районним судом Херсонської області остаточного рішення у справі.

3 квітня 2018 року Білозерським районним судом Херсонської області було ухвалено рішення у вказаній справі, яким позовні вимоги ОСОБА_2 було відхилено у повному обсязі.

10 травня 2018 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору про надання юридичних послуг, додатку №1 про затвердження переліку послуг акту виконаних робіт та розрахунку гонорару сплатила ОСОБА_4 9 355 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн 40 коп.

10 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суд Херсонської області із апеляційною скаргою на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 3 квітня 2017 року, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

21 травня 2018 року ОСОБА_1 для отримання кваліфікованої правової допомоги та захисту своїх законних прав та інтересів уклала угоду із адвокатом Тихошею С.М. , предметом якої було надання правової допомоги, що пов`язана із веденням зазначеної вище цивільної справи у суді апеляційної інстанції. За вказаною угодою позивачка сплатила адвокату гонорар у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн, додатковий гонорар за участь у другому судовому засіданні 1 000 (одна тисяча) грн та фактичні витрати у розмірі 144 (сто сорок чотири) грн 60 коп., в сукупності 8 144 (вісім тисяч сто сорок чотири) грн 60 коп.

17 липня 2018 року апеляційний суд Херсонської області рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 3 квітня 2018 року залишив без змін, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовив у повному обсязі.

У зв`язку із розглядом вказаної вище справи Чехутська У. ОСОБА_5 скористалась наданим їй правом та звернулась по професійну правничу допомогу і понесла судові витрати.

18 вересня 2018 року ОСОБА_6 У ОСОБА_7 вжила заходів щодо мирного врегулювання спору та надала пропозицію щодо часткового відшкодування понесених витрат, однак відповідачка в категоричній формі відмовилася від мирного врегулювання справи, що і стало приводом для звернення із даним позовом до суду.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 17 500 (сімнадцять тисяс п`ятсот) грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Тихоша Д.С. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов зазначив, що з 25 вересня 2017 року на розгляді у Білозерському районному суді Херсонської області перебувала цивільна справа № 648/2842/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності. 10 липня 2017 року між Чехутською ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було укладено цивільно-правовий договір про надання юридичних послуг, за умовами якого останній надавав юридичні послуги, що пов`язані із розглядом цивільної справи № 648/2842/17, без визначеного їх розрахунку вартості, розміру та/або порядку обчислення таких витрат безпосередньо у Договорі-1, що не відповідає вимогам встановленим висновками ВС/КГС (у справі № 922/1163/18 від 6 березня 2019 року). Так, згідно п.2.2. та п.7.2. цього Договору ОСОБА_4 надає послуги за цим договором до остаточного рішення суду першої інстанції у справі № 648/2842/17, а строк дії цього договору закінчується після винесення рішення судом першої інстанції у справі № 648/2842/17.

3 квітня 2018 року суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Таким чином, строк дії договору закінчився 4 квітня 2018 року, і з цієї дати ОСОБА_4 не має підстав надавати послуги.

Однак, вже 10 квітня 2018 року (на дату за межами дії договору про надання юридичних послуг від 10 липня 2017 року), між Чехутською ОСОБА_9 . ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено Акт виконаних робіт щодо переліку наданих послуг та зазначена їх сукупна вартість в розмірі 9 355 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн 40 коп., без визначення його детального розрахунку.

Також, матеріали позовної заяви у цивільній справі № 648/2138/19 містять розрахунок гонорару до договору про надання юридичних послуг від 10 липня 2017 року (який не передбачений умовами цього договору), підписаний одноосібно ОСОБА_4 (не містить підпису ОСОБА_1 ) від 10 квітня 2018 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру серії БС № (без номера) від 10 квітня 2018 року (який не містить підпис ОСОБА_4 як отримувача) на суму 9 355 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн 40 коп., прийняту від ОСОБА_10 У. ОСОБА_5 на підставі Договору від 10 жовтня 2018 року (відмінний від дати договору про надання юридичних послуг від 10 липя 2017 року).

На вказане рішення суду від 3 квітня 2018 року ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, яка знаходилась на розгляді апеляційного суду Херсонської області з 24 травня 2018 року (провадження № 22-ц/791/923/18).

21 травня 2018 року (тобто за 3 дні до відкриття апеляційного провадження) між Чехутською У.А та ОСОБА_11 укладено Угоду про надання юридичної допомоги (в подальшому - Договір-2), за якою останній надає правову допомогу у цивільній справі №648/2842/17 в суді апеляційної інстанції.

До матеріалів позовної заяви у цивільній справі № 648/2138/19 також додано Додаток № 1 від 21 травня 2018 року до Договору-2 (з відміткою про «Результат по справі - Апеляційну скаргу відхилено» - за два місяці до прийняття апеляційним судом рішення), за яким сплачено 7 000 (сім тисяч) грн та Додаток № 2 від 17 липня 2018 року до Договору-2, за яким доплачено 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн 60 коп., а також одну квитанцію до прибуткового касового ордеру серії б/с № б/н від 17 липня 2018 року на загальну суму 8 144 (вісім тисяч сто сорок чотири) грн 60 коп. За вказаним вбачається дві сплати двома датами, а квитанція на загальну суму однією датою.

17 липня 2018 року судом апеляційної інстанції прийнято постанову, якою вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення.

Враховуючи викладене вище, у цивільній справі № 648/2138/19 Чехутською У. ОСОБА_5 заявлені вимоги щодо відшкодування їй витрат на правову допомогу за Договором про надання юридичних послуг від 10 липня 2017 року у цивільній справі № 648/2842/17 в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції (провадження № 22-ц/791/923/18) за Договором-2, які на думку ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Згідно п.п. 9 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, провадження у цивільній справі № 648/2842/17 відкрито 25 вересня 2017 року (тобто до набуття змін у ЦПК України 15 грудня 2017 року), але на дату ухвалення рішення мала б бути розглянута за правилами нової (чинної) редакції ЦПК України.

Так, за ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До втрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати (окрім судового збору) покладаються на позивача у разі відмови у позові.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Так, на думку ОСОБА_1 у цивільній справі № 648/2842/17 судами першої та апеляційної інстанції не було вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ст. 270 ЦПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Однак, ні Чехутською ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , ні її представником, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, не було заявлено про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових втрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Однак, ні Чехутською ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , ні її представником, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, не було заявлено про орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

За п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмрі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обгрунтованим (див. Наприклад рішення у справі «Ботацці протии Італії»

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода за якою клієнт адвоката поголжуєтсья сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі, якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобовязання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обовязковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи булла їх сума обгрунтованою.

За ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справ, суд за заявою такої сторонни, поданною до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання просудові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) які подаються до зщакічнення судових дебатів у справі або протягом пяти днів пісял ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однак, ні Чехутською ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , ні її представником, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не було заявлено до закінчення судових дебатів у справі розмір понесених нею (ним) судових витрат та відповідну заяву про подання до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З указаного вище, ОСОБА_2 вважає вимоги у цивільній справі № 648/2138/19 такими, що не підлягають задоволенню.

Із урахуванням викладеного, в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухав сторони, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В судовому засіданні було встановлено, що 25 вересня 2017 року до Білозерського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності.

Відповідно до журналу судового засідання у зазначеній вище справі 3 квітня 2018 року були проведені судові дебати та проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено.

За результатами перегляду судового рішення в апеляційній інстанції, згідно постанови Апеляційного суду Херсонської області від 17 липня 2018 року, рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 3 квітня 2018 року залишено без змін.

Згідно п.п. 9 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На час проведення судових дебатів та проголошення судових рішень у справі 3 квітня 2018 року та 17 липня 2018 року діяла нова редакція Цивільного Процесуального Кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Прослухавши в судовому засіданні звукозаписи судових засідань у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності від 3 квітня 2018 року (Білозерського районного суду Херсонської області) та від 17 липня 2018 року (Апеляційного суду Херсонської області) суд встановив, що до закінчення судових дебатів у справі відповідачка (її представник) не подали доказів про розмір витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи та не подала заяви про те, що такі докази нею будуть подані в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України.

За наявності підстав, передбачених статтею 141 ЦПК України, суд у відповідності до частини 3 статті 259 ЦПК України може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, так як між сторонами відсутній спір про право, а у своїй позовній заяві позивачка фактично просить вирішити питання про розподіл судових витрат у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності.

Так як Цивільним процесуальним Кодексом України визначений порядок розподілу між сторонами справи витрат на правничу допомогу адвоката, то зазначений позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 4, 7, 10, 12, 81, 141, 247, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, на піставі статтей 133, 134, 137, 141, 246 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 11 листопада 2019 року.

Суддя: Сокирко Л.М.