Справа №705/4698/18
2-др/705/5/19
У Х В А Л А

06 вересня 2019 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючої судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі № 705/4698/18; 2/705/2421/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зобов`язання оформлення додаткової угоди, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2019 року було винесено рішення Уманського міськрайонного суду у цивільній справі № 705/4698/18; 2/705/2421/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зобов`язання оформлення додаткової угоди (20.08.2019 року проголошено його вступну та резолютивну частину та повний текст рішення було виготовлено 23.08.2019 року). В позові ставилося питання:

«…1. Зобов`язати ОСОБА_2 , як правонаступника, оформити додаткову угоду до Договору від 27.05.1994р. як його невід`ємну частину.

2. Судовий збір стягнути з відповідачки...».

27.08.2019 року на адресу Уманського міськрайонного суду ОСОБА_1 подав заяву «…про додаткове рішення та стягнення судового збору…». В заяві заявник вказує, що «…Судом від 20.08.2019 р. не вирішено питання щодо відшкодування судового збору з відповідача ОСОБА_2 (нині ОСОБА_3 )….». В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що: «… В процесі розгляду справи відповідач не надала відзив апеляційній інстанції 18.12.2018р., не виконала щодо відзиву і ухвалу Уманського міськрайонного суду 25.01.2019р. про відкриття провадження, неналежно виконувала свої процесуальні обов`язки, поширювала плітки та інше….». У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд: «… прийняти додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 в повному обсязі судового збору за апеляційне оскарження у сумі 384,2 грн. і подання позову відповідно 768,4 незалежно від вирішення спору по суті і пільг (ст. 141,270 ЦПК)…».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив винести додаткове рішення у відповідній справі.

ОСОБА_2 , у судове засідання, будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомленою про місце, дату та час проведення судового засідання у справі, -не з`явилася.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що не суперечить та відповідає ч.4 ст. 270 ЦПК України.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви та ухваленні додаткового рішення по справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд,вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом н вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Нормами статті 270 ЦПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (1618-15); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Судові витрати це витрати, які несутьсторони, треті особи із самостійними вимогами у справах позовного провадження, заявники і заінтересовані особи в справах окремого провадження, стягувач і боржник у справах наказного провадження, за вчинення цивільних процесуальних дій, пов`язаних із розглядом справи в порядку цивільного судочинства. Частиною 1 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних із розглядом справи.

Як передбачено ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В свою чергу, розподіл судових витрат між сторонами передбачено положеннями статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з відповідним позовом судовий збір не було сплачено, оскільки позивач є інвалідом першої групи, на підтвердження чого він надав копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 17.05.2016р., вид пенсії за віком, інвалід першої групи загальне захворювання по зору. Документів на підтвердження факту понесених інших судових витрат позивачем ОСОБА_1 додано не було.

Відповідно до п. 13. постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі»( із змінами та доповненнями ) резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК України.

Зважаючи на те, що в рішенні Уманського міськрайонного суду від 20.08.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зобов`язання оформлення додаткової угоди відсутні нерозглянуті позовні вимоги, а відтак відсутні підстави для прийняття додаткового рішення.

Керуючись ст.260,270,354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в прийнятті додаткового рішення по цивільній справі №705/4698/18 (провадження №2/705/2421/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зобов`язання оформлення додаткової угоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Мазуренко