У Х В А Л А

"15" листопада 2019 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

13.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення її позову до Головного територіального управління юстиції у Київській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійський замок», про визнання недійсними результатів торгів та застосування наслідків недійсності правочину, шляхом накладення арешту на майнові права на об`єкт будівництва багатоповерхового житлового будинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (секції «В», «Г» по АДРЕСА_1 ) до моменту прийняття остаточного судового рішення у даній справі.

Заяву обґрунтовує тим, що у якості підстав для задоволення позову нею повідомлено, що прилюдні торги проведені на підставі звіту про оцінку, про який у рамках кримінального провадження №0000171 встановлено відомості, що він не відповідає законодавству на момент його складання та є завідомо неправдивим, так як стартова ціна продажу майнових прав є явно заниженою. Тому, вона просить визнати недійсним правочин, укладений внаслідок прилюдних торгів, як такий, що суперечить закону та моральним засадам суспільства, порушує публічний порядок, оскільки укладений злочинним шляхом та порушує права фізичних та юридичних осіб, у тому числі і мої як одного із кредиторів ТОВ «Екобуд».У якості похідної вимоги заявлено вимогу про застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування реєстраційних записів про державну реєстрацію прав власності на спірні майнові права, які почергово відбулись за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Олександрійський замок». Вважає, що є підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні майнові права на об`єкт будівництва багатоповерховогожитлового будинку «Олександрійський замок» (секції «В», «Г» по АДРЕСА_1 ), оскільки між нею та відповідачами наявний спір щодо дійсності правочинів з приводу відчуження спірних майнових прав від ТОВ «Екобуд» до ОСОБА_2 , а потім - до ОСОБА_3 та ТОВ «Олександрійський» замок, так як вона вважає, що це відбулось з порушенням закону та публічного порядку, з використанням злочинних дій оцінщика майна, який зробив завідомо неправдивий звіт про оцінку майна. Вона має законний інтерес у продажу активів ТОВ «Екобуд» за ринковою, найкращою ціною, оскільки вона є одним із кредиторів ТОВ «Екобуд» (на підставі рішення суду про стягнення коштів), а відтак обґрунтовано та правомірно вважає, що актив, проданий за завідомо заниженою ціною, має бути повернутим до власності ТОВ «Екобуд» та у подальшому реалізований за законно визначеною та справедливою ціною для задоволення моїх грошових вимог, тому у неї є обгрунтовані підстави вважати, що до розгляду цієї справи спірні майнові права можуть бути передані іншій особі з метою уникнення їх повернення до ТОВ «Екобуд», оскільки із протоколу допиту ОСОБА_2 вбачається, що він особисто сплатив не ту ціну спірних майнових прав, за яку їх придбано за результатами прилюдних торгів (близько 500 тис.грн.), а лише 50 000 грн., з чого слідує, що він фактично є підставною особою для виведення майна від ТОВ «Екобуд» на користь інших осіб, після оформлення майнових прав за ОСОБА_2 , у той же день вони переоформлені спочатку за ОСОБА_3 , який одразу ж передав майнові права до статутного капіталу ТОВ «Олександрійський замок», що вказує на те, що ОСОБА_2 з самого початку розглядався як проміжна ланка у ланцюгу відчуження речових прав на об`єкт незавершеного будівництва та не мав реального наміру інвестувати у цей об`єкт кошти, вказані обставини надають їй підстав вважати, що цілком імовірно наступне переоформлення відповідачами спірних майнових прав на інших осіб з метою утруднення виконання рішення суду про задоволення позову, яке мати юридичним наслідком скасування усіх реєстраційних записів про права на спірне майно за відповідачами та де-юре означатиме, що власником спірного майна знову є ТОВ «Екобуд», відповідно, ймовірне переоформлення майнових прав на інших осіб спричинить до того, що рішення суду де-факто не поновить моїх порушених прав, так як вона і надалі не зможе задовольнити своїх вимог до ТОВ «Екобуд» за рахунок спірного майна та/або, принаймні претендувати на кошти від продажу цього майна відповідно до черговості погашення вимог кредиторів.Вважає, що немає підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, оскільки обраним заходом забезпечення позову не може бути завдано збитки ТОВ «Олександрійський замок», у власності якого наразі перебувають спірні майнові права та накладення арешту саме по собі не перешкоджає відповідачу володіти та користуватись майном, тоді як арешт передбачає лише заборону його відчуження. Крім того, у даному разі заборона відчуження не завдасть відповідачу збитків та одночасно є розумною мірою попередження порушення моїх законних прав та інтересів.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів заяви, предметом позову, який просить забезпечити заявник, є визнання недійсними результатів прилюдних торгів, оформлені протоколом №1-180/13/ПР-і з реалізації арештованого майна, що належить ТОВ «Екобуд» від 02.08.2013 року та протоколом №1-180/13/ПР-і з реалізації арештованого майна, що належить ТОВ «Екобуд» від 10.09.2013 року, за яким майнові права на об`єкт будівництва, що є об`єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , секції «В», «Г», були продані ОСОБА_2 та застосувати правові наслідки недійсності правочину шляхом скасування реєстраційного запису №2467161 від 12.09.2013 року про державну реєстрацію прав власності на майнові права на об`єкт будівництва, які були зареєстровані за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Олександрійський замок». Враховуючи предмет позову, заявник просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на майнові права на об`єкт будівництва багатоповерхового житлового будинку «Олександрійський замок» (секції «В», «Г» по АДРЕСА_1 ) до моменту прийняття остаточного судового рішення у даній справі

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має також врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Однак, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, що зазначено у заяві, не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову, не назначено обставин, які підтверджують те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не додано доказів щодо намірів відповідача розпорядитися майном, не зазначено чи заходи забезпечення позову будуть співмірними із заявленими позовними вимогами, матеріали заяви не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 року у справі №752/6255/18.

Суд, вивчивши доводи заявника та подані ним документи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , про забезпечення позову, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 15.11.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко