Справа № 184/2308/19
Номер провадження 2-о/184/95/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина. Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки з наданих заявником документів не вбачається підтвердження факту сумісного проживання зі спадкодавцем, а також з тієї підстави, що заявник не звернулась з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. У зв`язку з чим просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 івна постійно проживала на час відкриття спадщини однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Об`єднана територіальна громада м. Покров в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить розглянути справу без їх участі, при винесені рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №161 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина квартиру АДРЕСА_1 . Після смерті матері заявник протягом встановленого законом строку не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і офіційне місце проживання у неї з матір`ю зареєстровано за різними адресами. Згідно довідки №2327 від 30.09.2019 року про реєстрацію місця проживання заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.4).

17 жовтня 2019 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Бойко Л.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки з наданих заявником документів не вбачається підтвердження факту сумісного проживання зі спадкодавцем, а також з тієї підстави, що заявник не звернулась з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого міським РАЦС м. Кременчуг, серії НОМЕР_1 від 07.09.1962 року, вбачається, що ОСОБА_2 є матір`ю заявниці (а.с.6).

Згідно копії заповіту №3347 від 26.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 всю належну на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Факт того, що ОСОБА_3 дійсно постійно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала показання, згідно яких повідомила, що вона сусідка заявниці. Їй відомо, що ОСОБА_3 постійно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 однією сім`єю до дня смерті.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала показання, згідно яких повідомила, що вона сусідка заявниці. ОСОБА_3 дійсно постійно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 до дня смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала показання, згідно яких повідомила, що вона приносила молоко заявниці, допомагала їй по господарству. Їй відомо, що заявниця мешкала разом зі своєю матір`ю як у своїй квартирі, так і в квартирі своєї матері до дня її смерті.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_3 дійсно постійно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Заявник заяви від відмови від спадщини не подавала.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України заявник є спадкоємцем першої черги за законом, яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері, виходячи з того, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з нею однією сім`єю і здійснювала догляд за нею.

Також судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , а заявник за адресою - АДРЕСА_2 . Але фактично заявник з матір`ю протягом останніх років проживали разом більше частину часу в квартирі заявника, а також проживали разом і в її квартирі, оскільки матері була потрібна постійна допомога. Також матір не бажала залишати квартиру без догляду, тому, оскільки їхні квартири розташовані в сусідніх домах, вони разом користувалися і її, і квартирою заявника та разом проживали в них. В 2001 році матір захворіла на онкологічне захворювання, пройшла курс лікування, але з тих пір вона перебувала на обліку у лікарів та періодично проходила відповідний курс лікування.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Саме такі відносини були у заявника з її матір`ю до дня її смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 18.11.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш