Справа № 487/7717/19
Провадження № 2/487/2477/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кузьменка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування коштів в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , 7313,93 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 176901,29 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.09.2019 року та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 22.02.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Кредитним договором № 15МФ/2006 від того ж дня з тим же банком на суму 7 000.00 доларів США зі строком повернення кредитних коштів до 20.02.2008 року включно. 22.02.2006 року між ним та відповідачем було укладено Договір доручення відповідно до умов якого він надавав відповідачу кошти для погашення заборгованості за Кредитним договором № 15МФ/2006 укладеним 22.02.2006 р. між відповідачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк», про що свідчить копія Договору доручення від 22.02.2006 року та розписки про отримання коштів у загальній сумі 7 313.93 доларів США. Згідно довідки ЗАТ КБ "Приват Банк» за вих. № 432 кредит погашено у повному обсязі. 02.07.2019 року відповідачу було направлено вимогу про повернення сплачених за Договором доручення коштів, яку Відповідач отримав 04.07.2019 року. Проте, станом на даний час відповідач безпідставно не надав відповіді на вимогу та не сплатив грошові кошти. Ухвалою суду від 21.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 12.11.2019 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.02.2006 р. між ОСОБА_2 та ЗАТ «КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №15МФ/2006, згідно з яким йому було надано кредит в сумі 7000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.02.2008р.. 22.02.2006р. між ОСОБА_1 та ЗАТ «КБ «ПриватБанк» з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки, згідно з умовами якого ОСОБА_1 є поручителем перед банком.

Відповідно до довідки №432, виданої 25.09.2006р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №15МФ/2006 від 22.02.2006р. кредиторська заборгованість відсутня.

Крім того, 22.02.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення, згідно з умовами якого відповідач зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячних платежів за рахунок коштів, отриманих від позивача. Судом встановлено, що відповідач отримав від позивача для виконання умов договору доручення грошові кошти в загальній сумі 7313,93 доларів США, які були спрямовані відповідачем на погашення щомісячних платежів за кредитним договором, що підтверджується доданими до позовної заяви розписками відповідача.

02.07.2019 року позивач направив відповідачу вимогу про повернення сплачених за договором доручення коштів, яка була залишена без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В свою чергу, як передбачено ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до вимог частини другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

При цьому, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-466цс15, правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки він, як поручитель грошове зобов`язання перед кредитором виконав, а тому має право вимагати з боржника ОСОБА_2 стягнення на його користь грошових коштів, які ним були сплачені в погашення заборгованості за кредитним договором № 15МФ/2006 від 22 лютого 2006 року.

Згідно з положеннями ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1769,01 грн. та з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 23,63 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), в порядку регресу на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) заборгованість у розмірі 7 313,93 доларів США (сім тисяч триста тринадцять доларів США 93 центи), що у гривневому еквіваленті складає 179264,42 грн. (сто сімдесят шість тисяч двісті шістдесят чотири грн. 29 коп.) згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.11.2019р.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), судовий збір у сумі 1769,01 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять грн. 01 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 23 (двадцять три) гривні 63 копійки.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Повний текст рішення складено 12.11.2019 року.

Суддя Заводського районного

суду міста Миколаєва В.В. Кузьменко