1Справа № 335/5342/17 2/335/1291/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.03.2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2017 року має заборгованість 74 960,40 грн., яка складається з наступного: 7923,78 грн. - заборгованість за кредитом; 59832,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3158,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3545,73 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору в розмірі 74 960,40 гривень та судові витрати.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2017 року позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за договором від 13.03.2009 року в розмірі 74960 гривень 40 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2019 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, одночасно з позовом суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Також надав відповідь на відзив від 22.05.2019 року.

Відповідач до судового засідання не з`явився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, про що свідчить поштовий конверт, повернутий на адресу суду з відміткою: за закінченням терміну зберігання.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

У відзиві відповідач посилається на незаконне підвищення позивачем фіксованої процентної ставки за кредитом в односторонньому порядку у вересні 2014 року та у квітні 2015 року. Також відповідач посилається на те, що з квітня 2014 р. банком була змінена формула нарахування процентів за кредитом, відповідно до якої всупереч закону проценти почали також нараховуватися на раніше нараховані проценти та штрафні санкції. Крім того, відповідач вказує на незаконне нарахування неустойки за кредитом. До відзиву позивачем доданий власний розрахунок заборгованості за кредитом, відповідно до якого загальна сума заборгованості за кредитним договором б/н від 13.03.2009 р., укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ „Приватбанк" на кінець березня 2017 р. становить 14901,77 грн. Також відповідач надав довідку АТ «Запоріжгаз», відповідно до якої в ході виконання заочного рішення від 18.08.2017 р. у даній справі із заробітної плати відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» були утримані грошові кошти у сумі 45256,35 грн. На підставі викладеного відповідач вважає, що повністю сплатив заборгованість за кредитом і просить суд у задоволенні позову відмовити.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.03.2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач станом на 31.03.2017 року має заборгованість 74 960,40 грн., яка складається з наступного: 7923,78 грн. - заборгованість за кредитом; 59832,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3158,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3545,73 грн. - штраф (процентна складова).

З розрахунку слідує, що позивач в односторонньому порядку на підставі Умов та Правил надання банківських послуг змінював процентну ставку за договором з 01.09.2014 року до 34,80%, з 01.04.2015 року до 43,20%.

Проте, згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно пункту 114 зазначених Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку (постанова Верховного суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 308/22362/13-ц).

Позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідача було повідомлено про зміну процентної ставки, а це суперечить положенням ч.3 ст. 1056-1 ЦК України.

Крім того, з «Тарифів Банку», які викладені на офіційному банківському сайті https://privatbank.ua слідує, що збільшена процентна ставка підлягає нарахуванню на трати, здійсненні після визначених дат. При цьому, позивач мав би відповідними доказами довести понесення після 01.09.2014 року та 01.04.2015 року відповідних трат, на які б нараховувалась збільшена процентна ставка. Однак, в матеріалах відсутні докази, які б підтвердили цей факт. За таких обставин, суд вважає, що підстави для розрахунку боргу за тілом кредиту за збільшеними процентами відсутні.

Суд відкидає доводи представника позивача, викладені у відповіді на відзив, щодо того, що сторонами була погоджена процедура зміни процентної ставки за договором, і тому така зміна не є одностороннім рішенням банку. Фактично, Умовами та правилами надання банківських послуг, на які посилається позивач, передбачено лише повідомлення позичальника про таку зміну. Тобто позичальник у даному випадку не має жодного впливу на рішення кредитодавця та не має можливості його змінити. Тому така зміна процентної ставки є саме односторонньою, що суперечить ст. 1056-1 ЦК України.

Тому з 01.09.2014 року позивач мав продовжувати нараховувати відповідачу проценти в розмірі 30% річних. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим відповідачем, щодо суми заборгованості за процентами, яка станом на 31.03.2017 року становила 6977,99 грн. (242,78 грн. заборгованості за процентами на кінець травня 2014 р., 6428,22 грн. за процентами на поточну заборгованість та 306,99 грн. за процентами на прострочену заборгованість).

Крім того, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що на суму кредиту у розмірі близько 7,5 тис. грн. були нараховані проценти у розмірі майже 60 тис. грн., у тому числі близько 35 тис. грн. за останній рік. Навіть при заявленій позивачем процентній ставці у 43,2 % річних, максимальний розмір нарахованих за рік процентів не може перевищувати 3500,00 грн. (7500,00 грн. * 43,2 % / 100 % = 3240 грн.). У позовній заяві відсутні пояснення, на які конкретно суми нараховувалися проценти.

З наданої позивачем відповіді на відзив вбачається, що формула нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість була змінена у квітні 2014 року.

До квітня 2014 р. діяла наступна формула нарахування відсотків:

І. на поточну заборгованість:

N х М/360 х Y/100 =Z

N - поточне тіло кредиту,

М - відсоткова ставка

360/365 - кількість днів у році

Y - кількість днів

Z - сума нарахованих відсотків

ІІ. на прострочену заборгованість:

N х М/360 х Y/100 =Z

N - поточне тіло кредиту,

М - відсоткова ставка

360/365 - кількість днів у році

Y - кількість днів

Z - сума нарахованих відсотків

З квітня 2014 р. банком були внесені зміни до Умов та правил надання банківських послуг та тарифів в частині розміру відсотків, які затверджені Наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 р.

Діючі з квітня 2014 р. формули нарахування відсотків:

І . на поточну заборгованість:

(N + А) х М/360 х (2 або 1) х Y/100 =Z

N - поточне тіло кредиту,

А - нараховані відсотки та санкції ( в попередньому місяці)

М - відсоткова ставка

360/365 - кількість днів у році

2 або 1 - коефіцієнт відсоткової ставки, 1 - застосовується у разі належного виконання зобов`язань, 2 - підвищення відсоткової ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості

Y - кількість днів

Z - сума нарахованих відсотків

І . на прострочену заборгованість:

(N + А) х М/360 х 2 х Y/100 =Z

N - поточне тіло кредиту,

А - нараховані відсотки та санкції ( в попередньому місяці)

М - відсоткова ставка

360/365 - кількість днів у році

2 - підвищення відсоткової ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості

Y - кількість днів

Z - сума нарахованих відсотків

З наведених формул вбачається, що з квітня 2014 року проценти почали також нараховуватися на раніше нараховані проценти та „санкції".

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Норма даної статті застосовується до кредитних правовідносин на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Вказаною нормою встановлено, що проценти нараховуються саме на суму наданого кредиту, а не на раніше нараховані проценти. За своєю правовою природою проценти є платою позичальника за користування коштами, які йому надані. Нараховані проценти за попередні періоди ніколи не надавалися ОСОБА_1 , а отже сплачувати будь-які кошти за користування ними вона не повинна. Отже, нарахування процентів на раніше нараховані проценти є незаконним.

Крім того, у цивільному законодавстві під словом санкції розуміють штрафні санкції, тобто неустойку. Згідно з ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Тобто, нарахування процентів на „санкції" також є незаконним.

Таким чином, нарахування процентів з квітня 2014 р. відбувалося з порушенням законодавства України, що також вказує на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути прийнятий судом.

Також необхідно зазначити, що у наданому позивачем розрахунку заборгованості наявні графи, які мають назви "Сальдо простроченої заборгованості за кредитом" та „Нараховані на прострочену заборгованість за кредитом проценти". Сальдо простроченої заборгованості за кредитом починаючи з липня 2014 р. відповідно до розрахунку є незмінним та складає 366,45 грн. При цьому проценти на прострочену заборгованість за кредитом нараховуються фактично на зовсім іншу та значно більшу суму, яка позивачем не вказана. За деякі місяці нараховані на прострочену заборгованість проценти сягають майже 4 тис. грн., що еквівалентно близько 12000 % річних, виходячи з суми простроченої заборгованості 366,45 грн.

Нарахування процентів на поточну заборгованість за кредитом також є невірним. Так, з липня 2014 р. сальдо поточної заборгованості за кредитом відповідно до розрахунку є незмінним та складає 7557,33 грн. Процентна ставка відповідно до розрахунку становить 43,2 % річних. Тому, за один місяць могли нараховуватися проценти у розмірі 272,06 грн. (7557,33 грн. * 43,2 % / 100% / 12 міс. = 272,06 грн.). Фактична сума нарахувань перевищує 400 грн. на місяць.

Таким чином, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, містить істотні суперечності, які не дозволяють перевірити правильність наведених у ньому сум.

Окрім того, позивач керуючись п. 8.6 Умов та Правил просить стягнути суд штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 3545,73 грн. (процентна складова).

Однак, щодо стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд вважає відмовити в повному обсязі з огляду на наступне.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України ).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тож, позивач не мав право нараховувати штраф у твердій грошовій сумі.

Щодо процентної складової штрафу, позивач посилається на п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, у якому вказано, що даний штраф становить 5 % від суми позову. Такий штраф є незаконним, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Тому штраф не може обчислюватися від „суми позову", особливо враховуючи те, що позивач не обмежений у своєму праві зазначити будь-яку ціну позову, навіть необґрунтовано завищену, що в свою чергу призводить до необґрунтовано завищеного розміру даного штрафу.

Таким чином, на підставі викладеного суд вважає, що загальна сума заборгованості за кредитом становить 14901,77 грн. та складається з 7923,78 грн. заборгованості за кредитом; 6977,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Враховуючи надану відповідачем довідку АТ «Запоріжгаз», відповідно до якої в ході виконання заочного рішення від 18.08.2017 р. у даній справі із заробітної плати відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» були утримані грошові кошти у сумі 45256,35 грн., суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача за кредитом сплачена у повному обсязі, тому з урахуванням викладеного суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Так, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі відмови в позові, на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.В. Воробйов