Справа № 493/1422/19
Провадження № 2/493/625/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ АНТОСЮК Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Російської Федерації, про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 31.07.2014 року її син ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації Балтським РВК Одеської області. Службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця 2 механізованого відділення 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

На підставі розпорядження командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 01 від 24.09.2014 року за наказом командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 від 26.09.2014 року, а також за наказом керівника сектору «Б» від 29.09.2014 року № 71, ОСОБА_2 був направлений на територію Донецької області для захисту Батьківщини.

08.01.2015 року ОСОБА_2 ніс службу на взводному опорному пункті 2802, а саме біля блок-посту дороги Донецьк-Маріуполь на відстані п`ятиста метрів південно-західної відмітки Мар`їнському районі Донецької області, де в цей час розпочався мінометний обстріл зазначеного опорного пункту, наслідок чого син позивачки загинув.

Факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час захисту Батьківщини, 08.01.2015 року поблизу села Березове Мар`їнського району Донецької області України, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, встановлений рішенням Балтського районного суду Одеської області від 04.12.2018 року по цивільній справі № 493/ 2340/18.

Через смерть сина позивачка втратила сенс життя та віру в майбутнє, постійно відчуває страждання від втрати рідної людини, що не дає їй можливості нормально спілкуватись з оточуючими, підтримувати соціальний спосіб життя та працювати, оскільки вона знаходиться у стресовому стані, що супроводжується періодичними депресіями.
Внаслідок втрати сина, а також з огляду на особливий цинізм, з яким Російською Федерацією порушуються основоположні права й свободи людини в Україні, ОСОБА_1 відчуває безперервні, невгамовні страждання та душевний біль, втратила душевний спокій, постійно відчуває незахищеність та розчарування.
Вважає, що незаконними діями з боку Російської Федерації порушено невід`ємне право її сина, ОСОБА_2 , на життя, гарантоване ст. 2 Європейської конвенції, його право на повагу до сімейного життя, у зв`язку з чим змушена звернутися із вказаним позовом, в якому просить стягнути з Російської Федерації на її користь моральну шкоду у 1684200,00 (один мільйон шістсот вісімдесят чотири тисячі двісті) гривень, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 60000,00 (шістдесят тисяч) євро.
Розмір моральної шкоди встановлений позивачкою з урахуванням характеру і обсягу завданих їй моральних страждань, істотного порушення конституційних прав її сина, умисного характеру дій, а також почуття безпорадності та розчарування, які вона відчуває через неможливість відновити порушені права її сина та її особисті права. Також, при визначенні розміру моральної шкоди вона керується практикою Європейського суду з аналогічних питань.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідача - Російської Федерації в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 20.11.1985 року, виданого Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13) .
З копії довідки військової частини НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та був зарахований в списки частини 31.07.2014 року на підставі наказу № 161(а.с.14).

На підставі копії довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України передбачено, що з 29.09.2014 року по 08.01.2015 року ОСОБА_2 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України антитерористичної операції поблизу м. Донецьк (а.с.16).

З копії акту службового розслідування за фактом загибелі та одержання поранення 08.01.2015 року військовослужбовцями військової частини польова пошта НОМЕР_1 на ВОП2802, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув, виконуючи обов`язки військової служби в зоні антитерористичної операції в районі в п`ятиста метрів південно-західної відмітки 223,5, Мар`їнського району Донецької області, під час несення служби на водному опорному пункті 2802, 08.01.2015 року о 15.30 год., внаслідок мінометного обстрілу невідомим збройним формуванням (а.с.17-18).

Згідно копії сповіщення про смерть вбачається, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).

Копією рішення Балтського районного суду Одеської області від 04.12.2018 року по цивільній справі № 493/2340/18 встановлено факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час захисту Батьківщини 08.01.2015 року поблизу села Березове Мар`їнського району Донецької області України, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України (а.с. 20-21).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

В силу ст. 23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із душевними стражданнями, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів, а також ушкодженням здоров"я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом ст.ст. 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: в т.ч. у випадках, встановлених законом.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім"єю.

Право на життя передбачені Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р., ІУ Женевською конвенцією 1949 р. про захист цивільного населення під час збройного конфлікту, розділу ІІ Конституції України.

Порушивши Статут ООН, Загальну декларацію прав людини, Будапештський меморандум (п.1,2), Гельсінський заключний акт наради по Безпеці та Співробітництву в Європі 01.08.1975р., договори укладені між Україною та Росією в т.ч. про українсько-російський державний кордон, Російська Федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, гарантованих ст.2 Статуту ООН, а тому є на переконання суду державою-агресором, що в свою чергу свідчить про відсутність у неї судового імунітету.

Вирішуючи питання щодо розміру компенсації за спричинену позивачці моральної шкоди, суд виходить із розміру задоволених вимог позивачів по аналогічним спорам, що розглядалися Європейським судом з прав людини та становить в середньому 60 000 Євро за загибель однієї особи. Зокрема, такі рішення виносились Європейським судом з прав людини у справах "Хачукаевы против России" (Khachukayev v. Russia (23/04/2009)), "Сагаева и Другие против России" (Sagayeva and Others v. Russia (08/12/2015)), "Исламова против России" (Islamova v. Russia (30/04/2015)), "Султыгов и Другие против России" (Sultygov and Others v. Russia (09/10/2014)).
Таким чином, враховуючи характер та обсяг завданих позивачці моральних страждань, істотних порушень її прав, умисного характеру дій Російської Федерації, а також душевного болю від втрати рідної людини, почуття безпорадності, яку вона відчуває через втрату рідної людини, суд вважає достатнім та справедливим розмір компенсації за заподіяну позивачці моральної шкоди в сумі 1684200,00 (один мільйон шістсот вісімдесят чотири тисячі двісті) гривень, що на день подання позову до суду за офіційним курсом НБУ складає 60000,00 (шістдесят тисяч) євро, і саме такий розмір компенсації був визначений Європейським судом з прав людини при розгляді аналогічних вимог фізичних осіб щодо стягнення компенсації за моральні страждання через смерть фізичної особи.
Враховуючи те, що позивачкою наведені обґрунтовані правові докази вини відповідача у завданні їй моральної шкоди через загибель сина внаслідок збройної агресії, а відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивачки, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для ухвалення рішення про стягнення моральної шкоди на користь позивачки ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 81, 89, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Російської Федерації, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України - задовольнити.
Стягнути з держави Російської Федерації на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , моральну шкоду у розмірі 1684200,00 (один мільйон шістсот вісімдесят чотири тисячі двісті) гривень, що є еквівалентом 60000,00 (шістдесят тисяч) євро за офіційним курсом Національного Банку України на день подання позову.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Балтський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копій.

СУДДЯ