Дата документу 31.07.2019 Справа № 331/2865/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2865/18 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/2091/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Юніверс», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ Страхова компанія «Юніверс», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Під час розгляду справи уточнив позовні вимоги, зазначивши ПрАТ Страхова компанія «Юніверс» третьою особою.

В обґрунтування позовних вимог остаточно зазначив, що 21.03.2017 року о 05 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAEWOO SENST Т13010», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Святого Миколая, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Дніпровська у м. Запоріжжя, не надав переваги у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «HONDA CIVIK», державний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2017 року у справі № 331/2123/17 провадження 3/331/436/2017 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Внаслідок ДТП було пошкоджено належний йому автомобіль «HONDA CIVIC», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу № АК/2487815 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого розмір відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн., розмір франшизи - 1000 грн.

Для отримання страхової виплати він звернувся до ПрАТ СК «ЮНІВЕС».

Страхова компанія ПрАТ СК «ЮНІВЕС» відшкодувала йому частину завданих збитків, сплативши 22662 грн. 31коп.

Згідно Акту виконаних робіт ТОВ «Макфорт» № АС-11353 від 04.05.2017року вартість ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля «HONDA CIVIC» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 55804 грн. 74 коп.

На підставі зазначеного остаточно просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь матеріальні збитки в сумі 33255, грн. 74 коп. та судовий збір в сумі 704 грн.80 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в сумі 33255 грн. 74 коп. та судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на ненадання позивачем належним чином засвідчених копій документів, видачу чеку про оплату відновлювального ремонту іншою фірмою, не вирішення питання про передачу йому майна, яке не може бути використано за призначенням, але має певну цінність, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 травня 2019 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову (33 255,74 грн.) у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту та розміру завданої шкоди, а також не спростування відповідачем його вини у заподіянні шкоди.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вину ОСОБА_1 у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11квітня 2017 року у адміністративній справі №331/2123/17 провадження №3/331/436/2017, з якої вбачається, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення. Дана постанова набрала законної сили 24 квітня 2017 року (а.с. 10-11).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу № АК/2487815 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Розмір завданої матеріальної шкоди, розмір страхового відшкодування та понесені ОСОБА_2 збитки підтверджуються звітом № 191 від 11.07.2017 року про оцінку заподіяної матеріальної шкоди транспортного засобу «HONDA CIVIC», державний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «HONDA CIVIC», державний номерний знак НОМЕР_2 ; полісом обов`язкового страхування № АК/2487815; довідкою ПАТ «ПриватБанк» від 20.03.2018 року; актом виконаних робіт №АС-11353 від 04.05.2017року; чеком про сплату за відновлений ремонт (а.с.12-17, 35-44).

За приписами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п. 1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст.1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, що її заподіяла.

За приписами ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Статтею 999 ЦК України визначено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з положеннями 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу вимог ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт ДТП, розмір завданої йому шкоди, понесені збитки з врахуванням виплати страхового відшкодування, що є підставою для задоволення позову ОСОБА_2 .

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована, зокрема, тим, що ОСОБА_2 не надано належним чином завірених копій письмових доказів в підтвердження своїх вимог, окрім того, відновлювальний ремонт здійснювався ТОВ «Макфорт», проте чек на суму 55804,74 грн. про сплату вартості ремонту видано фірмою «Екселліо».

За приписами ч.ч. 1, 2, 6 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З матеріалів справи, а саме з фонограми судового засідання від 01 квітня 2019 року, вбачається, що судом першої інстанції за клопотанням відповідача ОСОБА_1 було оглянуто оригінал чека про сплату ОСОБА_2 вартості ремонту в розмірі 55804,74 грн.

Доводи апеляційної скарги про видачу фіскального чека іншою, аніж ТОВ «Макфорт», фірмою спростовується змістом вказаного чека, який містить печатку саме ТОВ «Макфорт» (а.с. 17).

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на не вирішення питання про передачу йому пошкодженого майна після відшкодування збитків не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

ОСОБА_1 не звертався до суду першої інстанції із заявою про передачу йому конкретно визначеного майна після відшкодування збитків, клопотання про призначення експертизи не заявляв.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 31 липня 2019 року.

Головуючий

Судді: