Провадження № 2/243/3159/2019
15 листопада 2019 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Нікіфорової В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
19.09.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншим власником квартири є ОСОБА_3 та її неповнолітня дитина - ОСОБА_4 В будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який з 01 серпня 2018 року в квартирі не проживає, особистих речей в будинку не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаній квартирі вже більше року, а його реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач, її представник - адвокат Винник З.Г. та зацікавлені особи в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.13, 23, 25).
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, судові повістки, що направлялися на його адресу, повернулися за закінченням строків зберігання (а.с.22). За вказаних обставин суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутності позивача.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.
Згідно свідоцтва про право власності від 12.02.2008 року а також договору дарування від 22.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 є власницею Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 є власниками по ј частки вказаної квартири (а.с. 6-8, 10).
Згідно Акту № 450 від 17.09.2019 року, складеного керівником Комітету мікрорайону «Центр 2», ОСОБА_2 є зареєстрованим, але з 01.08.2018 року по теперішній час не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.12).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Судом встановлено, що відповідач не мешкає у спірній квартирі більше одного року, самостійно покинув зазначену квартиру та перестав у ній мешкати.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування квартирою АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 346, 383, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду Д.В. Воронков