КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

10 вересня 2019 року місто Київ

справа № 759/4221/19

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Коваль О.А., у справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі міста Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року позов КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 19 липня 2019 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам п.2 ч.4 ст.356 ЦПКУкраїни та надано строк для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

05 серпня 2019 року на адресу відповідача було направлено копію ухвали Київського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року, яку остання отримала 08 серпня 2019 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього кодексу застосовуються положення ст.185 цього кодексу.

Так, апелянт відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року повиненбувподати до Київського апеляційного суду копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Разом з тим, 16 серпня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява на усунення недоліків апеляційної скарги, до якої були приєднанні докази направлення копії апеляційної скарги з додатками позивачу та відповідачам: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При цьому, на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи апелянтом до Київського апеляційного суду надано не було, а самостійне направлення ОСОБА_1 учасникам справи апеляційної скарги є порушенням вимог п.2 ч.4 ст.356 ЦПК України, оскільки згідно положень ст.361 ЦПК України саме на суд апеляційної інстанції покладено обов`язок разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження надіслати копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали учасникам справи.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду від 05 серпня 2019 року усунуті не були, тому згідно ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року про задоволення позову Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі міста Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Борисова О.В.