ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8726/19 Справа № 203/60/18 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Прокуратура Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням. Подану заяву ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 23.07.2009 його було незаконно затримано у м. Дніпропетровську співробітниками міліції. Факт затримання, а також його незаконний характер підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 26.02.2015, а також постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2017. Посилаючись на приписи статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, керуючись вимогами статей 7, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а також статтею 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення», заявник просив компенсувати йому немайнову шкоду в сумі 165 000,00 грн. та зарахувати до його пенсійного стажу один день незаконного позбавлення волі у трикратному розмірі.

13 лютого 2019 року заявник збільшив розмір майнових вимог до 825 000,00 грн., обґрунтувавши це негативними наслідками, що настали у подальшому.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, прокуратура Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням, задоволено частково. Визначено розмір немайнової (моральної) шкоди, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 у порядку, передбаченому Законом України від 01 грудня 1994 року №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року №6/5/3/41, у сумі 165 000 грн. Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, прокуратура Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням, у частині вимоги про зарахування до пенсійного стажу ОСОБА_1 одного дня незаконного позбавлення волі у трикратному розмірі - закрито.

Не погодившись з ухвалою суду в частині визначення розміру немайнової (моральної) шкоди, перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду в оскаржуваній частині скасувати.

Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити, а ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року скасувати.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області, не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду в оскаржуваній частині залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у липні 2009 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд отримав від заявника кілька листів, у яких містилися надзвичайно образливі зауваження на адресу суддів, у провадженні яких перебували ініційовані ним справи (зокрема, одного з суддів було названо «гнидою», чий відвід він заявляв «відповідно до … загальновідомих відомостей з підручників з паразитології»).

23 липня 2009 року у зв`язку з цими листами секретар суду склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначалось, що заявник висловлює свою неповагу до суду. Справу було передано на розгляд Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Того ж дня, засідаючи у складі одного судді, Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська провів засідання за участю заявника. Згідно з протоколом засідання заявник наполягав на своїй версії перебігу подій, викладеній у його листах, які він грубими не вважав. Вивчивши матеріали справи і заслухавши заявника, суд (для встановлення осудності заявника) призначив стаціонарну судово-психіатричну експертизу. Зазначена експертиза мала проводитися у відділенні судово-психіатричних експертиз Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні. Суддя посилався на статтю 20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтю 21 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Із зали засідань міліція доправила заявника до Красногвардійського РВ УМВС України м. Дніпропетровська, де він знаходився близько трьох годин. Потім його доправили до психіатричної лікарні.

09 серпня 2010 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська закрив провадження в адміністративній справі щодо заявника у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Заявник оскаржив зазначену постанову, вимагаючи закриття справи на тій підставі, що жодного адміністративного правопорушення вчинено не було.

17 вересня 2010 року апеляційний суд Дніпропетровської області у судовому засіданні за участю заявника залишив його апеляційну скаргу без задоволення, ухваливши постанову, яка є остаточною й оскарженню не підлягає.

Викладені обставини були встановлені рішенням Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 у справі «Заїченко проти України №2» (заява № 45797/09), яке набуло статусу остаточного 06.07.2015.

19 грудня 2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі про адміністративне правопорушення №203/4555/17 (провадження №3-в/0203/61/2017) було ухвалено постанову про визнання затримання заявника працівниками Красногвардійського РВ УМВС України в м. Дніпропетровську 23.07.2009 року незаконним. Постанова набрала законної сили.

Наведені обставини й факти було встановлено рішеннями судів, що набрали законної сили, отже суд дійшов висновку, що в силу статті 82 ЦПК України доказуванню у цій справі не підлягають.

Враховуючи положення Закону України від 01.12.1994 №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та згідно змісту пункту 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 №6/5/3/41, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що за наявності передбачених останніми підстав, судом постановляється ухвала, якою визначається розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому пунктом 13 зазначеного Положення.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 посилався саме на порядок визначення розміру шкоди, передбачений Законом №266/94-ВР, який фактично є безспірним. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що йому необхідно лише визначити розмір немайнової (моральної) шкоди, заподіяної заявникові незаконним затриманням 23.07.2009.

При вирішення питання щодо визначення розміру моральної шкоди, суд врахував, що внаслідок незаконного затримання заявника 23.07.2009 йому було завдано моральну шкоду, що полягала в емоційних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, стосунків з оточуючими, приниженні честі, гідності тощо.

Згідно з частиною другою статті 13 №266/94-ВР розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Таким чином, зважаючи на характер порушення та глибину душевних страждань заявника, суд прийшов до висновку про те, що розмір шкоди, запропонований заявником у первинній заяві (165 000,00 грн.), є достатньою і справедливою сатисфакцією для відшкодування шкоди, заподіяної йому незаконним затримання 23.07.2009. Решта грошових вимог (визначених у заяві про збільшення розміру вимог від 13.02.2019) є необґрунтованою й стосується подій, що настали після затримання заявника.

Крім того, судом було встановлено, що 18.05.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №201/4555/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про відшкодування шкоди було ухвалене рішення, яким суд зобов`язав відповідача невідкладно зарахувати строк від 23 по 24 липня та від 14 вересня по 08 жовтня 2009 року (двадцять п`ять днів), протягом яких позивач усупереч його волі тримався у психіатричній лікарні з метою проведення психіатричної експертизи для встановлення його осудності у справі про адміністративне правопорушення, до стажу його роботи для призначення трудової пенсії в потрійному розмірі відповідно до статті 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто у розмірі 75 днів, без вимагання від нього будь-яких додаткових документів з цього приводу. Рішення було оскаржено відповідачем і набрало законної сили 31.10.2018 р.

З огляду на вищезазначене, оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині зарахування до пенсійного стажу заявника одного дня незаконного позбавлення волі 23.07.2009 у трикратному розмірі необхідно закрити.

В частині закриття провадження у справі в частині зарахування до пенсійного стажу заявника одного дня незаконного позбавлення волі 23.07.2009 у трикратному розмірі ухвала суду апелянтом не оскаржена, тому колегією суддів не перевіряється.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції без достатнього обгрунтування та безпідставно визначив розмір немайнової (моральної) шкоди у розмірі саме 165 000,00 грн. Також, апелянт посилається на те, що Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу Заїченко проти України (№2) (заява №45797/09), надав оцінку фактам поміщення позивача до психіатричної лікарні 23.07.2009 р. Крім того, зазначає, що у своєму рішенні від 26.02.2015 р. ЄСПЛ дійшов висновку про порушення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на свободу та особисту недоторканість,а також про порушення ст. 8 Конвенції щодо права на повагу до свого приватного і сімейного житла і кореспонденції. Встановивши зазначені порушення, ЄСПЛ присудив на користь ОСОБА_1 5000 євро відшкодування моральної шкоди. Апелянт вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 61 Конституції України, повторно притягнув до цивільно-правової відповідальності державу України за вчинення одного й того самого правопорушення.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими доводами апелянта, з наступних підстав.

Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2013, ухваленого у цивільній справі №200/1805/13-ц, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області, третя особа Головне Управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди. Свій позов у цивільній справі №200/1805/13-ц ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що відповідач при перевірці його звернень не встановив факт порушення співробітниками міліції вимог закону і порушення його прав у зв`язку із затриманням. Перевірка його звернень відповідачем була неповною, недобросовісною, а її висновки суперечили фактичним обставинам, що позбавило його права захисту особистої свободи та недоторканості. Позивач вважав, що дії відповідача не відповідали вимогам Закону України «Про міліцію» та Кримінального процесуального кодексу України, а недоброякісною перевіркою його звернень йому було спричинено моральну шкоду.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи № 203/60/18, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням у м. Дніпропетровську співробітниками міліції.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що предмет та підстави заявлених позовних вимог у вказаних справах є різними.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення суми, яка підлягає відшкодуванню у рахунок відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Встановивши незаконне затримання ОСОБА_1 23.07.2009р., яке призвело до душевних страждань, емоційних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, стосунків з оточуючими, приниженні честі, гідності тощо, колегія суддів приходить до висновку щодо обгрунтованості розміру відшкодування моральної шкоди, яка визначена судом першої інстанції з додержанням засад розумності і справедливості.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2019 рокув оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова