233 № 233/7809/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлостоцької О.В.
секретаря Теліціної О.О.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
заінтересованої особи -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_3 , -
13 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , в якій зазначила, що з 30 травня 2017 року вона перебуває фактичних шлюбних відносинах із останнім, мешкаючи в будинку АДРЕСА_1 разом з її неповнотілніми дітьми від першого шлюбу ОСОБА_4 , 2006 року народження та ОСОБА_5 , 2004 року народження, які є інвалідами з дитинства. ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, має наркотичну залежність, в стані алкогольного сп`яніння поводиться агресивно, вимагає гроші, на грунті чого між ними виникали сварки, в ході яких чоловік застосовував до неї фізичне та психологічне насильство. Факти застосування домашнього насильства були зафіксовані, ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, про що свідчить постанова по адміністративній справі № 233/1837/19 та постанова по адміністративній справі № 233/5922/19. Крім цього, ОСОБА_3 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за фактом домашнього насильства до рідної бабусі, та до кримінальної відповідальності за вживання та зберігання наркотичних засобів та за скоєння грабежу. Протягом останнього часу сумісного проживання ОСОБА_3 вчиняв сварки, під час яких ображав її нецензурною лайкою, принижував, залякував, застосовував фізичне насильство у присутності дітей, чим робив життя нестерпним та у зв`язку з чим вона побоювалась за свою безпеку та безпеку своїх дітей. 26 серпня 2019 року під час сварки ОСОБА_3 несподівано здійснив удар руками в область її голови, внаслідок якого вона втратила свідомість та зазнала тілесних ушкоджень закриту черепно-мозкову травму та струс головного мозку. 13 вересня 2019 року вона зверталась до Костянтинівського ВП із заявою про видачу термінового заборонного припису та притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за насильницькі дії відносно неї, проте до теперішнього часу відповіді не отримала. До теперішнього часу відповідач приходить за місцем її проживання, порушує її спокій та психологічно-емоційний стан, в тому числі і психологічний стан її дітей, перешкоджає вести нормальний та звичний спосіб життя вести господарство, пасти корів, пересуватись вулицею, оскільки постійно погрожує. Вказані дії з боку ОСОБА_3 залякують її, вона не може навіть вийти на вулицю, оскільки боїться за своє життя та життя своїх дітей. На теперішній час наявні ризики у вигляді вірогідності продовження вчинення відповідачем насильства, можливості настання тяжких або особливо тяжких наслідків для неї. Тимчасове обмеження прав ОСОБА_3 на переконання заявниці є співмірним з його протиправною поведінкою, а також сприятиме запобіганню та протидії психологічному та фізичному насильству.
Заявниця ОСОБА_1 просить:
-видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
-встановити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього строком на 6 місяців наступні обов`язки:
- заборонити наближатись до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та до постраждалих дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ближче 100 метрів, а також до місця проживання, роботи, навчання, інших місць частого відвідування за наступними адресами: АДРЕСА_1 (місце проживання); АДРЕСА_3 ЗОШ АДРЕСА_4 (місце навчання);
- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 ,, а також постраждалими дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Заявниця зазначила, що її колишній співмешканець ОСОБА_3 застосовував до неї фізичне та психологічне насильство в присутності її двох неповнолітніх синів, які є інвалідами з дитинства. ОСОБА_3 постійно висловлює погрози пошкодити її майно, завдати тілесних ушкоджень їй та її синам, зважаючи на що вона має побоювання за своє життя та здоров`я та за безпеку своїх дітей.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.1 ст.350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 (а.с.4-7) разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 2004 року народження (а.с.16) та ОСОБА_4 2006 року народження (а.с.15) мешкає в будинку, розташованому за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.17-18).
Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій посвідчень (а.с.14) неповнолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дітьми-інвалідами.
Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2019 року ОСОБА_3 було звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 16 лютого 2019 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив психологічне насильство в сім`ї, а саме: висловлювався на адресу своєї співмешканки ОСОБА_1 нецензурною лайкою, чим міг причинити шкоду її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.25).
Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2019 року, ОСОБА_3 було визано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_3 26 серпня 2019 року о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 7, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю (а.с.24).
Як вбачається із виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 3153, ОСОБА_1 в період часу з 28 серпня 2019 року до 06 вересня 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» м.Костянтинівка з приводу ОЗЧМТ, заподіяної 26 серпня 2019 року, струсу головного мозку, оскільки 26 серпня 2019 року була побита співмешканцем (а.с.8).
Як вбачається з висновку, затвердженого 20 вересня 2019 року начальником Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1 на її заяву від 13 вересня 2019 року відмовлено у винесенні обмежувального припису відносно ОСОБА_3 у зв`язку з неможливістю проведення з ним профілактичної бесіди та відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення (а.с.26-27).
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Відповідно до статті 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Під час вирішення такої заяви має бути надано оцінку всім обставинам та доказам у справі, зокрема, і дотриманню прав та інтересів дітей.
Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заходи спрямовані на захист потерпілих від насильства вживаються не після притягнення кривдника до відповідальності, а на підставі звернення постраждалої особи, стосовно якої існує реальна загроза вчинення насильства у сім`ї.
З матеріалів справи вбачається наявність конфлікту між заявницею ОСОБА_1 та її колишнім співмешканцем ОСОБА_3 , що мало наслідком неодноразові звернення заявниці із заявами про притягнення останнього до відповідальності, передбаченої законом, внаслідок чого ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за застосування домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Також суд враховує пояснення заявниці про те, що домашнє насильство з боку ОСОБА_3 носить постійний та регулярний характер.
Зазначені обставини у сукупності дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявниці ОСОБА_1 щодо неї самої або її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2004 року народження та ОСОБА_4 , 2006 року народження, які є інвалідами, а відповідно і про наявність підстав для застосування до ОСОБА_3 заходів тимчасового обмеження його прав у вигляді заборони наближатись до ОСОБА_1 , та до постраждалих дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на відстань ближче 100 метрів, а також до місця проживання, роботи, навчання, інших місць частого відвідування за наступними адресами: АДРЕСА_1 (місце проживання) АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 ЗОШ АДРЕСА_4 (місце навчання); заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та також постраждалими дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.
Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви в повному обсязі.
Згідно ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.
Згідно із ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд, -
Заяву ОСОБА_1 (місце проживання : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 ) задовольнити.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на строк шість місяців.
Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 строком на шість місяців :
- заборонити наближатись до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та до постраждалих дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ближче 100 метрів, а також до місця проживання, роботи, навчання, інших місць їх частого відвідування за наступними адресами: АДРЕСА_1 (місце проживання) АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 ЗОШ АДРЕСА_4 (місце навчання);
- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також постраждалими дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис на облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя