Справа № 640/9458/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді Губської Я.В.
при секретарі Савицькій М.В.
за участі представника позивача Боровської М.І.
третьої особи ОСОБА_2
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2019 року відкрито провадження за даним позовом за правилами спрощеного провадження, призначено справу до розгляду по суті з викликом сторін.
В обґрунтування своїх позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради вказує, що з листопада 2014 року в них перебуває на обліку ОСОБА_1 , як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. 07.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до позивача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, в якій зазначила про відсутність у власності будь-кого з членів сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення та відсутність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Управлінням було прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 11.11.2014 у період з 07.11.2014 по 06.01.2015 у розмірі 442,00 грн. в місяць, у період з 07.01.2015 по 06.03.2015 у розмірі 221,00 грн. в місяць.
23 грудня 2014 року ОСОБА_1 знов звернулась до Управління із заявою про призначення їй разом з чоловіком грошової допомоги, зазначивши про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до цієї заяви було призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 01.01.2015 по 06.01.2015 у розмірі 1326,00 грн. в місяць на сім`ю, на період з 07.01.2015 по 06.03.2015 у розмірі 1105,00 грн. в місяць, на період з 07.03.2015 по 06.05.2015 у розмірі 884,00 грн. в місяць. На підставі заяви ОСОБА_1 щодо досягнення нею пенсійного віку, рішенням управління від 05.02.2015 проведений перерахунок грошової допомоги в межах терміну призначення у період з 01.01.2015 по 06.05.2015 у розмірі 1768,00 грн. щомісячно. 06 травня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_1 рішенням від 10.06.2015 року було призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 07.05.2015 по 06.11.2015 у розмірі 1768,00 грн. в місяць на сім`ю. 05.11.2015 року на адресу Управління через відділення АТ «Ощадбанк» надійшла заява ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги, в якій було зазначено про те, що вона не заміжня та про наявність на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у червні 2015 року. Рішенням Управління від 12.01.2016 ОСОБА_1 відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання.
20 січня 2016 року ОСОБА_1 знов звернулась до Управління з проханням призначити грошову допомогу на наступний шестимісячний строк, зазначивши про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Також. надала письмові пояснення щодо допущеної помилки з приводу інформації про володіння депозитом. Рішенням від 26.01.2016 року Управлінням призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 20.01.2016 по 09.05.2016 (закінчення терміну дії довідки) у розмірі 1768,00 грн. в місяць на сім`ю у складі двох осіб.
10 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою призначити грошову допомогу на наступний шестимісячний строк, зазначивши про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до цієї заяви рішенням від 10.05.2016 року призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 10.05.2016 по 06.11.2016 (закінчення терміну дії довідки) у розмірі 1768,00 грн. в місяць на сім`ю. 12.2016 року Управлінням прийнято рішення про перерахунок грошової допомоги в межах терміну призначення у період з 10.05.2016 по 09.11.2016 у розмірі 1768,00 грн. щомісячно на сім`ю.
10.06.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вона не вчиняла умисних дій щодо подання недостовірних відомостей.
12.06.2019 року до суду подано відповідь на відзив з обґрунтуваннями доводів позивача.
За клопотанням відповідача ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року вирішено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засідання, проведеному за участі сторін, вирішені заявлені клопотання, залучено третю особу: ОСОБА_2 , призначено судове засідання згідно ухвали суду від 05.09.2019 року.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з підстав, викладених в позові підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.
Відповідач та третя особа в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки умислу у відповідачки на подання недостовірних відомостей не було, а навпаки під час розгляду справи вони подали всі докази на спростування доводів позивача.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Судом встановлено, що 07.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, в якій зазначила про відсутність у власності будь-кого з членів сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення та відсутність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Згідно п.п. 2,3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (зі змінами), Управлінням прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 11.11.2014 у період з 07.11.2014 по 06.01.2015 у розмірі 442,00 грн. в місяць, у період з 07.01.2015 по 06.03.2015 у розмірі 221,00 грн. в місяць.
23.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою про призначення їй разом з чоловіком грошової допомоги, зазначивши про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до цієї заяви рішенням від 30.12.2014 призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 01.01.2015 по 06.01.2015 у розмірі 1326,00 грн. в місяць на сім`ю, на період з 07.01.2015 по 06.03.2015 у розмірі 1105,00 грн. в місяць, на період з 07.03.2015 по 06.05.2015 у розмірі 884,00 грн. в місяць. На підставі заяви ОСОБА_1 щодо досягнення нею пенсійного віку, рішенням управління від 05.02.2015 проведений перерахунок грошової допомоги в межах терміну призначення у період з 01.01.2015 по 06.05.2015 у розмірі 1768,00 грн. щомісячно.
06.05.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління з проханням призначити грошову допомогу на наступний шестимісячний строк, зазначивши про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до цієї заяви рішенням від 10.06.2015 року призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 07.05.2015 по 06.11.2015 у розмірі 1768,00 грн. в місяць на сім`ю.
05.11.2015 року також надійшла заява ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги, в якій зазначила про те, що вона не заміжня та про наявність на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у червні 2015 року. Документи, які підтверджують наявність депозиту та свідоцтво про розірвання шлюбу до заяви надані не були.
Рішенням Управління від 12.01.2016 ОСОБА_1 відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання.

20.01.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління з проханням призначити грошову допомогу на наступний шестимісячний строк, зазначивши про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Також надала письмові пояснення щодо допущеної помилки з приводу інформації про володіння депозитом. Відповідно до цієї заяви рішенням від 26.01.2016 року призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 20.01.2016 по 09.05.2016 (закінчення терміну дії довідки) у розмірі 1768,00 грн. в місяць на сім`ю у складі двох осіб.

10.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою призначити грошову допомогу на наступний шестимісячний строк, зазначивши про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до цієї заяви рішенням від 10.05.2016 року призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 10.05.2016 по 06.11.2016 (закінчення терміну дії довідки) у розмірі 1768,00 грн. в місяць на сім`ю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 352 внесені зміни до пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, відповідно до яких довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Враховуючи зазначені зміни в законодавстві, Управлінням прийнято рішення від 12.08.2016 про перерахунок грошової допомоги в межах терміну призначення у період з 10.05.2016 по 09.11.2016 у розмірі 1768,00 грн. щомісячно на сім`ю.

Також, позивачем вказується, що при проведенні перевірки ревізійною групою Північно-Східного офісу Держаудитслужби щодо правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, виявлено, що ОСОБА_1 на час призначення щомісячної адресної допомоги мала залишок коштів на депозитному рахунку у розмірі, що перевищує 10-кратний прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб з 01.07.2015 по 31.08.2015 та з 01.09.2015 по 29.09.2016, а отже їй зайво призначено та виплачено адресну допомогу за період з 01.08.2015 по 09.05.2016 року (перевірка ревізійною групою проводилась за період з 01.01.2014 по 01.06.2016).

На підтвердження зазначеного, Управлінням отримано лист Міністерства фінансів України від 08.12.2016 №31-29010-09-21/35000, яким повідомлено, що ОСОБА_1 мала депозитні рахунки, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб в АТ «Ощадбанк» у період з 01.07.2015 по 31.08.2015 та з 01.09.2015 по 29.09.2016.

Також, Управлінням отримано повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про наявність переплати у період з 07.05.2015 по 09.05.2016 в сумі 14640,18 грн., на підставі якого відповідачу було направлено повідомлення від 20.10.2016 № 7501-09 про припинення надання допомоги внутрішньо переміщеним особам.

В подальшому, після проведення перевірки позивачем було прийнято рішення про те, що ОСОБА_1 було надмірно виплачено допомогу у період з 01.08.2015 по 31.10.2016 року у розмірі 22253.99 грн., так як вона не повідомила про наявність у неї коштів на депозитному банківському рахунку у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб і дану суму позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Вирішуючи дане питання, суд, дослідивши всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 ( п. 6) грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пунктом 11 Порядку № 505 передбачено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 з 07.11.2014 року зверталась в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради із заявами для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, і їй неодноразово була призначена така допомога.

Також, судом встановлено, що 05.11.2015 року ОСОБА_1 в заяві повідомила про наявність на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у червні 2015 року, у зв*язку з чим рішенням Управління від 12.01.2016 ОСОБА_1 відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання.

В подальшому, ОСОБА_1 в заявах від 20.01.2016, 10.05.2016 про призначення допомоги повідомляла про відсутність в неї або членів сім`ї на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

При перевірці всіх доказів, наданих сторонами, судом встановлено, що підставою для припинення допомоги ОСОБА_1 та звернення до суду сталі відомості, які були надані на адресу позивача з листів Міністерства фінансів України від 08.12.2016 №31-29010-09-21/35000, від 04.01.2018 № 26040-05-10/364, згідно яких ОСОБА_1 мала кошти на депозитних рахунках, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб в АТ «Ощадбанк» у період з 01.07.2015 по 31.08.2015 та з 01.09.2015 по 29.09.2016. (а.с. 28-29).

Під час розгляду справи до суду відповідачем та третьою особою надані докази з банківських установ щодо зазначених обставин.

Так, згідно відповіді Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 23.01.2017 року депозитних рахунків на ім*я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 07.11.2014 року по 17.01.2017 року не виявлено. (а.с. 44-45).

За відповіддю Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 03.02.2017 року на ім*я ОСОБА_1 відсутні діючі рахунки в ТОБО №10004 НОМЕР_1 філіалу Донецького обласного управління, так як рахунок від 01.07.2015 року закритий. (а.с. 46).

Крім того, під час розгляду справи встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що після смерті батька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відповідачка отримала у спадщину грошові кошти померлого, в тому числі і грошові кошти, розташовані в ТОБО №10004/0242 в м. Ясинувата філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому 27.11.2005 р., залишок коштів 1933 євро 40 центів, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.06.2015 року. (а.с. 51).

Судом також враховано, що відповідач ОСОБА_1 є тимчасово переміщеною особою з листопада 2014 року згідно довідок Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради. За поясненнями відповідача, для того, щоб отримати у власність спадщину батька вклад, який відкритий в ТОБО № НОМЕР_3 в м. Ясинувата філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» їй працівники банку запропонували укласти депозитний договір строком на 3 місяці, завдяки якому будуть зараховані депозитні кошти її померлого батька і вона отримає ці кошти, на що вона погодилась. Після цього, вона уклала в м. Костянтинівка Донецької області в АТ «Ощадбанк» договір №152762804 на вклад «Довіра» від 01.07.2015 р., строком на 3 місяці, в якому було вказано, що днем повернення депозиту згідно з п.1.1 - 1 жовтня 2015 року, що підтверджується копією договору від 01.07.2015 року (а.с. 89).

За поясненнями відповідача відділення Ощадбанку у м. Ясинувата та у м. Авдіївка не працювали у зв`язку з бойовими діями і в Ощадбанку, у відповідь на її звернення про місцезнаходження коштів, відповідали, що не знають, куди через бойові дії перевели рахунки померлого батька.

Вона неодноразово зверталась до діючого на той час Костянтинівського відділення Ощадбанку Донецької області з заявою про отримання коштів з валютного депозиту, які їй були потрібні для лікування та відновлення зруйнованого будинку батька.

Також, в Костянтинівському відділенні Ощадбанку на її заяви про отримання коштів з валютного депозиту було відмовлено на підставі того, що валютні кошти на погашення депозитів померлих не надходять від Краматорського регіонального відділення Ощадбанку. За поясненнями відповідача, нею було запропоновано перевести валютні кошти в Харківське відділення Ощадбанку, де вони з чоловіком вже були зареєстровані як тимчасово переміщені особи та, де вона для отримання цих коштів відкрила поточний рахунок від 15.01.2016р. (а.с. 72-73).

Судом встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що 15.01.2016 року було видане платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності (а.с. 93), згідно якого повинно бути здійснено переказ грошових коштів у сумі 1933,40 євро з рахунку, відкритому у відділенні №10004/063 АТ «Ощадбанк» в м. Костянтинівка на рахунок, відкритий у відділенні №10020 АТ «Ощадбанк» в м. Харкові на ім*я ОСОБА_1 .

Згідно наданої відповіді АТ «Ощадбанк» від 09.09.2019 року (а.с. 110) платіжне доручення від 15.01.2016 року та пакет документів передано до Донецького управління бек-офісу АТ «Ощадбанк». Також, повідомляють, що кошти клієнтам філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» перераховувались з відділень, де були відкриті рахунки, в разі можливості здійснення операцій такими установами банку. Вказано, що 28.09.2016 року за цим платіжним дорученням грошові кошти були зараховані на рахунок, відкритий у ТВБВ №10020/0450 філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ім* я ОСОБА_1 . та було отримано нею 06.10.2016 року.

Заявою на видачу готівки від 06.10.2016 року (а.с. 120) підтверджується, що грошові кошти в сумі 1938,40 євро були видані ОСОБА_1 на підставі договору від 15.01.2016 року.

Звертаючись до суду з позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради посилається на те, що суми грошової допомоги, виплачені особі внаслідок подання нею документів з недостовірними відомостями та не зазначення відомостей, які впливають на рішення про призначення допомоги, підлягають поверненню.

Отже, обов`язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру.

При цьому статтею ст. 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто механізм повернення надмірно сплачених сум допомоги передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, що отримує допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством.

Закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводить таку виплату та недобросовісності з боку набувача.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91 цс 14.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що єдиною підставою для повернення грошових коштів, які були надані ОСОБА_1 позивачем вказується на наявність у відповідача якогось проміжку часу коштів на депозитному рахунку грошових коштів, сума яких перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Однак, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_1 був відкритий 01.07.2015 року депозитний рахунок в м. Костянтинівка Донецької області для зарахування грошових коштів після смерті батька згідно свідоцтва про право на спадщину та 15.01.2016 року відкритий поточний рахунок в м. Харкові для отримання цих же грошових коштів, і 15.01.2016 року подана заявка на перерахування цих же грошових коштів, що підтверджується платіжним дорученням.

Тобто, відповідачка виконала всі можливі дії для отримання грошових коштів в порядку спадкування, однак отримала ці грошові кошти лише 06.10.2016 року з незалежних від неї причин.

Таким чином, судом не було встановлено фактів умисних дій з боку відповідача ОСОБА_1 , спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру.

При цьому, судом враховано, що нею була подана заява від 06.05.2015 року про призначення допомоги (до отримання свідоцтва про спадщину та відкриття рахунку 01.07.2015); 05.11.2015 року за заявою було відмовлено у наданні грошової допомоги ОСОБА_1 , а заява від 20.01.2016 року про призначення допомоги була подана відповідачем вже після виконання нею всіх необхідних дій щодо закриття депозитного рахунку та перерахування грошових коштів за платіжним дорученням.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача виплаченої суми грошової допомоги за період з 01.07.2015 по 31.08.2015 та з 01.09.2015 по 29.09.2016 немає, оскільки немає умислу в діях відповідача щодо ненадання неправдивих відомостей для отримання допомоги, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення сплачених сум в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України не підлягають також і стягненню з відповідача понесені судові витрати позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 133, 141, 258, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради (61002, м. Харків, вул. Сумська, б.78) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування надмірно сплачених коштів в сумі 22253,99 грн., судових витрат відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :