Справа №: 398/3289/19
провадження №: 2/398/1781/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" листопада 2019 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Шандор О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

з участю:

представників позивача Бесараба В.А., Гавриленка ОСОБА_3 , ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, набутого в період шлюбу, просила поділити майно таким чином: пральну машинку вартістю 9500 грн. та телевізор вартістю 8800 грн. загальною вартістю 183000 грн. визнати власністю позивача, спальний гарнітур (ліжко, комод, шифоньєр, дві тумбочки, косметичний стіл з дзеркалом) вартістю 3500 грн., м`який куточок (диван та два крісла) вартістю 3500 грн., мопед (скутер) вартістю 6000 грн., мікрохвильову піч вартістю 1000 грн., пилосос вартістю 1000 грн., дві праски вартістю 650 грн.. столовий посуд вартістю 1100 грн., штори та гардини вартістю 1100 грн. загальною вартістю 17850 грн. залишити відповідачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.12.2013 року по 28.12.2018 року, скориставшись тим, що позивач перебувала на заробітках в Польщі, відповідач повідомив суду при розгляді справи про розірвання шлюбу неправдиві відомості про те, що між ними немає спору про поділ майна, після приїзду позивача з Польщі відповідач не пустив позивача до квартири, в якій вони спільно проживали та відмовився віддати речі. За період шлюбу сторонами набуте таке майно: пральна машинка вартістю 9500 грн., телевізор вартістю 8800 грн., спальний гарнітур (ліжко, комод, шифоньєр, дві тумбочки, косметичний стіл з дзеркалом) вартістю 3500 грн., м`який куточок (диван та два крісла) вартістю 3500 грн., мопед (скутер) вартістю 6000 грн., мікрохвильова піч вартістю 1000 грн., пилосос вартістю 1000 грн., дві праски вартістю 650 грн., столовий посуд вартістю 1100 грн., штори та гардини вартістю 1100 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, місце і дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, пояснив, що доказами того, що майно, що є предметом позову, та його вартість є слова позивача, інших доказів немає.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, допитаний за його згодою як свідок в порядку ст.92 ЦПК України показав, що він є сином позивача, з відповідачем його мати проживала однією сім`єю з 2006 року, він проживав разом з ними, все зазначене в позові майно набуто позивачем та відповідачем спільно, зазначив, що пральна машинка марки LG, телевізор марки LG, мопед марки Вайпер, мікрохвильова піч марки LG, кількість предметів спального гарнітура та м`якого куточку та їхній колір не пам`ятає, марку прасок не пам`ятає, якісні та кількісні характеристики столового набору назвати не може, марку пилососу не пам`ятає, штор було 2 штуки, гардин 2 штуки.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, допитана за її згодою як свідок в порядку ст.92 ЦПК України показала, що вона є дівчиною сина позивача ОСОБА_4 , влітку 2018 року майже три місяці вона проживала разом з ОСОБА_4 та відповідачем в квартирі відповідача, позивач в цей період перебувала на заробітках в Польщі, в цей період сторони жодного майна не придбавали, зазначила, що пральна машинка марки LG, телевізор марки LG, мопед марки Вайпер, марку мікрохвильової печі не пам`ятає, кількість предметів спального гарнітура та його колір не пам`ятає, чи були в наявності м`який куточок та праски не пам`ятає, якісні та кількісні характеристики столового набору назвати не може, пилосос марки Vitek, штор було 4 штуки, гардин 2 штуки.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що вони з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.12.2013 року по 28.12.2018 року, в період шлюбу ними було придбано телевізор марки LG та пральну машинку марки «ELECTRONICS», не заперечував проти визначеної позивачем вартості телевізора та пральної машинки, вважав доцільним залишити у власності позивача телевізор, який вона вже забрала з квартири, а в його власності пральну машинку, погодився на сплату позивачу компенсації різниці вартості майна. Щодо іншого майна зазначив, що все це майно набуто ним за особисті кошти не в період шлюбу, про що надав відповідні документи та зазначив, що мопеду марки Вайпер в нього немає взагалі, він придбавав тільки один утюг, мікрохвильова піч марки LG, м`який куточок складається з двох крісел, дивану та двох пуфів світло-коричневого кольору, пилосос марки Vitek, столовий посуд це тарілки, стакани та інше, спальний гарнітур темно-коричневого кольору, штори 3 штуки, гардини 4 штуки.

Вислухавши вступне слово учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявних у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

З відмітки в паспорті позивача та копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.12.2018 року по справі №398/3424/18 вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.12.2013 року по 28.12.2018 року.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

При поділі суд враховує визнання відповідачем факту того, що пральна машинка та телевізор є спільним майном подружжя та таким, що підлягає поділу.

Щодо встановлення складу майна, що підлягає поділу, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Перед початком розгляду справи по суті судом роз`яснювалося, зокрема, представникам позивача, один з яких є адвокатом, про те, що входить до обставин, які підлягають доказуванню у справі, їхні процесуальні права, в тому числі заявити клопотання про витребування доказів, виклик свідків тощо. Таких заяв від представників позивача не надходило.

Стосовно спального гарнітуру (ліжко, комод, шифоньєр, дві тумбочки, косметичний стіл з дзеркалом), м`якого куточку (диван та два крісла) вартістю 3500 грн., мопеду, мікрохвильової печі, пилососу, дві праски, столового посуду, штор та гардин суд зазначає, що жодних належних доказів того, що зазначене майно набуте в період шлюбу позивачем не надано, показання представників позивача є суперечливими щодо кількісних та якісних характеристик майна, що також враховується судом.

Проте, відповідачем на підтвердження того факту, що зазначене в позові майно, крім телевізора та пральної машинки придбано до укладення шлюбу, відповідач надав документи, що збереглися, а саме: довідку-рахунок на купівлю мопеду Soul ZSS50F від 19.11.2012 року, товарний чек м`який куточок від 10.08.2008 року, товарний чек на спальний гарнітур від 28.12.2008 року, гарантійний талон на пилосос Vitek від 28.12.2008 року.

Щодо твердження представника позивача про те, що сторони фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2006 року, суд зазначає, що цей факт належними та допустимими доказами не підтверджений та суд розглядає справу тільки в межах заявлених вимог.

Отже, суд вважає, що позивачем не доведений факт, що зазначене вище майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

В той же час, відповідач не заперечує, що телевізор та пральна машинка є спільною сумісною власністю подружжя, тому суд визнає це майно спільною власністю подружжя, що підлягає поділу.

При визначенні вартості спільного майна подружжя суд враховує, що відповідач погодився з визначеною вартістю пральної машинки та телевізора вартістю, тому суд виходить саме з такою вартості майна.

Вирішуючи питання про варіант поділу, суд вважає правильним та обґрунтованим залишити у власності позивача телевізор марки LG вартістю 8800 грн. 00 коп., а у власності відповідача пральну машинку марки «ELECTRONICS» вартістю 9500 грн. 00 коп. та вважає такий варіант поділ таким, що найбільше враховує інтереси сторін.

Оскільки ОСОБА_2 за рішенням суду отримує у власність майно на 700 (сімсот) гривень 00 копійок. більше належної йому 1/2 частки спільного майна подружжя, а тому дана сума підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_1

Вирішуючи питання про варіант поділу, суд вважає правильним та обґрунтованим залишити у власності позивача телевізор марки LG вартістю 8800 грн. 00 коп., а у власності відповідача пральну машинку марки «ELECTRONICS» вартістю 9500 грн. 00 коп. та вважає такий варіант поділ таким, що найбільше враховує інтереси сторін.

Оскільки ОСОБА_2 а рішенням суду отримує у власність майно на 700 (сімсот) гривень 00 копійок. більше належної йому 1/2 частки спільного майна подружжя, а тому дана сума підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з частковим задоволенням позову з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 398 грн. 89 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на телевізор марки LG вартістю 8800 грн. 00 коп.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на пральну машину марки «ELECTRONICS» вартістю 9500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію в розмірі 700 (сімсот) грн 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 398 грн. 89 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя Коліуш Г.В.