РІШЕННЯ

іменем України

"02" вересня 2019 р. 145/105/19 2/145/286/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що з відповідачкою вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в 2014 році рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області.

Від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , який на даний час проживає з відповідачкою.

За рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2007 року з нього утримують аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 40 % його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.10.2007 р. до його повноліття. Розмір аліментів, який на теперішній час стягується, приводить його у скрутне матеріальне становище.

На даний час він офіційно працює оператором сушильних установок в СТОВ «Жахнівка», і з нього регулярно вираховують аліменти на дитину, про що свідчать рахунки заробітної плати, а це більш ніж 50 % усіх його доходів, що перевищує встановлену законом частку.

Він проживає в смт. Тиврів, а працює в с. Жахнівка і кожний день йому потрібно тратити кошти на проїзд, харчування.

19 квітня 2016 року між ним та ОСОБА_4 був укладений шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_5 , тобто в нього з`явилась інша сім`я, дитина, дружина ніде не працює, тому він один утримує свою нову сім`ю.

На даний час ОСОБА_2 офіційно працює в Тиврівському будинку-інтернат геріатричного профілю на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-палатної), тобто регулярно отримує щомісячно заробітну плату 4173 грн., що підтверджує її матеріальний стан.

Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2007 року, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 40 % його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.10.2007 року до його повноліття - на розмір аліментів 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в заяві, пояснив, що він отримує мінімальну заробітну плату і утримує ще одну дитину від іншого шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що їх дитина хворіє, також вона має дитину від іншого чоловіка, якій 6 років, з батьком якої вона також не живе.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Рішенням Тиврівського районного суду від 13.11.2007 року по справі № 2-785/2007 р. (а.с. 10) вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 40 % його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.10.2007 року до його повноліття.

19.04.2016 р. позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6).

Він працює оператором сушильних установок в СТОВ "Жахнівка", отримує заробітну плату 5766,60 грн. на місяць, що стверджується довідкою про доходи від 18.01.2019 р. (а.с. 5).

В даному шлюбі в нього народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Відповідачка ОСОБА_2 працює молодшою медичною сестрою в Тиврівському будинку-інтернаті геріатричного профілю, отримує заробітну плату в розмірі 4173 грн., що стверджується листом даного закладу (а.с. 4).

За таких обставин, суд вважає, що після ухвалення рішення від 13.11.2007 року у позивача погіршився майновий стан, а визначення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у запропонованому позивачем розмірі, з огляду на вимоги ст. 195 СК України, не порушуватиме права дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку та сприятиме захисту інтересів іншої дитини позивача, а відтак позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись 2, 3, 5- 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

вирішив:

Позов задоволити.

Зменшити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2007 року, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2007 року по справі № 2-785/2007 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 40 % його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.10.2007 року до його повноліття повернути в Тиврівський районний суд для приєднання до справи після завершення його виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 05.09.2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя: Мазурчак А. Г.