КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Шебуєвої В.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про примусовий привід боржника ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження з виконання виданого 26 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про примусовий привід боржника ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження з виконання виданого 26 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Статтею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Частиною 2 ст. 353 ЦПК України визначено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України не передбачено можливості оскарження окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні подання державного виконавця про примусовий привід боржника.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про примусовий привід боржника підлягає поверненню.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про примусовий привід боржника ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження з виконання виданого 26 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Шебуєва