Справа № 468/1054/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.11.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря Рижньової О.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/1054/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що у 2012 року між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір № 6, відповідно до умов якого нею було отримано кредитну картку та перераховано на рахунок ТОВ «САВ Дістрибьюшн» 1021,20 грн за придбані нею товари. Протягом 2012-2013 років позивач сплачувала грошові кошти на погашення кредиту. У серпні 2019 року з листа приватного виконавця Юхименко О.Л. вона дізналася, що на підставі виконавчого напису нотаріуса з неї на користь АТ «ПУМБ» стягнуто 14964,46 грн заборгованості за кредитом. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки не отримувала повідомлень про заміну кредитора з АТ «Банк Ренесанс Капітал» на АТ «ПУМБ». Також строк дії її картки був визначений до грудня 2014 року та вона не отримувала жодних вимог про необхідність добровільного погашення заборгованості. Крім того, вважає, що з дня виникнення права вимоги пройшло більше трьох років, тому стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною. На підставі викладеного, позивач просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 14964,46 грн таким, що не підлягає виконанню.

16.08.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, вказаною ухвалою у третьої особи витребувані копії документів, які були надані для вчинення виконавчого напису. Ухвала в цій частині не була виконана.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач не забезпечив явку до суду свого представника, про час слухання справи неодноразово повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Заявлена позивачем в позові в якості третьої особи приватний нотаріус Хара Н.С. до суду не з`явилась, пояснень на позов не надавала, про час слухання справи неодноразово повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду повернулись поштові відправлення, що дає підстави для висновку, що вказана особа за адресою, вказаною в позові відсутня.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року витребувано у відповідача, третьої особи, а також у приватного виконавця Юхименко О.Л. копію виконавчого напису та інші документи, що були до нього додані, в строк до 11.11.2019 року.

На виконання ухвали приватний виконавець надав до суду копію виконавчого напису №12366 від 29.05.2019 року та копію пропозиції укласти договір (оферти) від 17.11.2012 року.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію кредитного договору №6 від 17.11.2012 року; видаткову накладну № 133ФТ-42432 від 17.11.2012 року; повідомлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 23.07.2019 року б/н; копію постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.07.2019 року; копію виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни №12366 від 29.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 14964,46 грн.; копію кредитного договору №2266 від 17.11.2012 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2012 року між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір №6, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит на придбання товару в ТОВ «САВ-Дистрибьюшин» в розмірі 1021,20 грн (п. 2.1, 2.2), з умовою - сплати 0,1 % річних (п. 2.5), строком на 10 місяців (п. 2.4). Кредит був наданий на споживчі цілі (п. 2.7). Договором було передбачене щомісячне погашення заборгованості за кредитом (Графік платежів до договору №6 від 17.11.2012 року).

Крім того, 17.11.2012 року між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір №2266, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит шляхом встановлення ліміту овердрафту на картковому рахунку в розмірі 1000 грн. (п. 2.1, 2.3), строком на 24 місяці (п. 2.4).

29 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною за заявою АТ «ПУМБ» було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 12366 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 14964,46 грн за кредитним договором №2266 від 17.11.2012 року.

На підставі виконавчого напису нотаріуса 23.07.2019 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 з метою стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» 14964,46 грн.

Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Також підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Як вказано вище, ухвалою суду від 16.10.2019 року в учасників розгляду (відповідача та третьої особи) були витребувані документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріусом, проте такі документи учасниками справи у визначений судом строк надані не були без повідомлення причин цього.

Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

За такого, суд відмовляє у визнанні тієї обставини, що відповідачем були надані нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд в постанові від 31.10.2018 року по справі №308/11193/16-ц вказав, що Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що строк надання кредиту за договором №2266 від 17.11.2012 року був встановлений в 24 місяці, тобто спливав 17.11.2014 року, отже заборгованість за тілом кредиту могла утворитись виключно до 17.11.2014 року, і оскільки вказана заборгованість включена до суми, яка мала стягуватись за виконавчим написом, то спростовується те, що стягнення такої заборгованості проводиться за період з 28.05.2018 року по 28.05.2019 року, як це вказано в тексті виконавчого напису.

Отже з початку періоду, за який фактично утворилась заборгованість за договором (не пізніше 17.11.2014 року) до дня вчинення виконавчого напису (29.05.2019 року) минуло більше чотирьох років.

Отже, спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами строку, визначеного в ст. 88 Закону України «Про нотаріат», яка передбачає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом тільки щодо заборгованості, яка виникла в межах відповідних строків позовної давності.

Виходячи з вимог ст. 257 ЦК України строк позовної давності про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором №2266 від 17.11.2012 року почав відраховуватись з 17.11.2014 року.

Крім того, кредитним договором №2266 від 17.11.2012 року був передбачений обов`язок позичальника щомісячно погашати заборгованість за кредитом та процентами.

Таким чином, сторони договору визначили окремі самостійні зобов`язання позичальника щодо щомісячного погашення кредитної заборгованості, які деталізують його обов`язок повернути весь борг частинами, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного щомісячного платежу і початок перебігу строку позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення позичальником строку його погашення.

Так в п. 59, 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року №444/9519/12 вказано, що оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування.

Таким чином, вчиняючи 29 травня 2019 року виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку щодо окремих прострочених платежів, які входили до загальної суми заборгованості, та всієї суми заборгованості за тілом кредиту минуло більше трьох років, що відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» унеможливлювало вчинення виконавчого напису про стягнення всієї суми боргу та спростовувало безспірність заявленої банком суми заборгованості.

За таких обставин, достатніх підстав для вчинення виконавчого напису не було, тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню вчинений 29 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною виконавчий напис за реєстровим номером 12366 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 14964 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 46 копійок за кредитним договором №2266 від 17.11.2012 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (вул. Андріївська, 4, м. Київ, ідентифікаційний код 14282829).

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (вул. Червоноармійська, 2 кв. 2, м. Київ, 01004)

Повне судове рішення складене 15.11.2019 року.

суддя: