Постанова

Іменем України

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 459/4827/14-ц

провадження № 61-10057св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідачі: Приватне підприємство «Нива-В.Ш.», Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 травня 2015 року у складі судді Жураковського А. І. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року у складі колегії суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.»), Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції (далі - ВДВС Червоноградського МУЮ), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило визнати недійсними результати прилюдних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , проведених філією 14 ПП «Нива-В.Ш.» 17 квітня 2014 року, та скасувати протокол про проведення прилюдних торгів № 1414163-6 від 17 квітня 2014 року.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 19 вересня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» 61 113, 33 доларів США, що еквівалентно 484 628,71 грн за курсом НБУ станом на 28 січня 2011 року та 34 519,48 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2010 року та договору відступлення права вимоги від 07 червня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

Таким чином, до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача та на момент проведення торгів іпотечне майно не перебувало в іпотеці ПАТ «ОТП Банк», а відтак, державним виконавцем порушено права іпотекодержателя, оскільки прилюдні торги були проведені без його згоди та відома, державний виконавець не попередив іпотекодержателя про результати визначення вартості арештованого майна.

Враховуючи наведене, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» просило позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року, у задоволенні позову ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено порушення правил проведення прилюдних торгів з реалізації квартири ОСОБА_1 , визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року, що мало б значення і вплинуло на правильність результатів їх проведення.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2016 року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначало, що на адресу ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не надсилалося повідомлення про оцінку арештованого майна. ПП «Нива-В. Ш.» провело прилюдні торги з реалізації нерухомого майна без наявності необхідних документів, що свідчить про порушення процедури їх проведення.

На момент проведення прилюдних торгів 17 квітня 2014 року іпотечне майно перебувало в іпотеці ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», яке не було повідомлене про їх проведення та не надало згоду на реалізацію предмета іпотеки.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з Червоноградського міського суду Львівської області.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 лютого 2018 року справу № 459/4827/14-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

ОСОБА_2 направив заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27 травня 2010 року задоволено позов ПАТ «ОТП Банк», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 61 113, 33 доларів США, що еквівалентно 484 628, 71 грн, та 34 519, 48 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2010 року та договору відступлення права вимоги від 07 червня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

19 вересня 2013 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Пограничного В. І. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1223, виданого 06 червня 2010 року Червоноградським міським судом Львівської області на виконання рішення від 27 травня 2010 року.

28 жовтня 2013 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника - квартири АДРЕСА_1 та винесено постанову про призначення експерта для оцінки вартості майна боржника.

28 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

23 січня 2014 року на адресу ПАТ «ОТП Банк» направлено повідомлення про авансування витрат в сумі 2 420, 00 грн, пов`язаних з проведенням експертної оцінки майна боржника.

27 січня 2014 року представником ПАТ «ОТП Банк» на електронну адресу ВДВС Червоноградського МУЮ направлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 .

20 лютого 2014 року державним виконавцем направлено пакет документів для реалізації майна боржника та 18 березня 2014 року на електронну адресу представника ПАТ «ОТП Банк» скеровано копію звіту про оцінку майна.

Оголошення про проведення прилюдних торгів було розміщене ПП «Нива-В. Ш.» в газеті «Львівська пошта» від 11 березня 2014 року № 26 та від 01 квітня 2014 року №35, газеті «Високий Замок» від 11 березня 2014 року № 36 та від 01 квітня 2014 року № 48.

17 квітня 2014 року філією 14 ПП «Нива-В.Ш.» проведено прилюдні торги з реалізації описаного й арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 . Згідно з протоколом філії 14 ПП «Нива-В.Ш.» №1414163-6 від 17 квітня 2014 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), ОСОБА_2 як переможець торгів придбав квартиру АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанову Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» посилалося на те, що його не було повідомлено про результати визначення вартості спірного майна, а також вказувало, що прилюдні торги проведено без його погодження.

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не довело обставин, на які воно посилалося як на підставу своїх вимог, та не надало доказів порушення ПП «Нива-В. Ш.» процедури реалізації майна з прилюдних торгів. Доводи позивача про те, що його не було повідомлено про результати оцінки спірного майна та не отримано його згоди на передачу його на реалізацію, не свідчать про порушення процедури проведення прилюдних торгів, а вказують на незгоду ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» саме з діями державного виконавця до призначення цих торгів та не стосуються правил проведення прилюдних торгів.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов?язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук