Справа № 463/7162/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/3226/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м.Львів

Справа № 463/7162/18

Провадження № 22ц/811/3226/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Личаківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 27 серпня 2019 року, (суддя Стрепко Н.Л.)

у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням квартири, -

встановив:

6 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з цим позовом. Просить стягнути з відповідача майнову шкоди у розмірі 2005 грн. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., завдану пошкодженням квартири, а також витрати на експертну оцінку нанесених збитків в розмірі 1550 грн. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що він (позивач) є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку . Вказує, що 27 вересня 2018 року йому завдано шкоду внаслідок залиття квартири відповідачем. З метою запобігання залиттю квартири він (позивач) викликав аварійну службу, якою встановлено забиття каналізаційного стояка у квартирі АДРЕСА_2 . Зазначає, що у зв`язку з цим відбувалося залиття ванної кімнати у його квартирі. Вказані обставини підтверджуються актом ЛКП «Управитель» від 28 вересня 2018 року та довідкою МП «Стихія» від 3 жовтня 2018 року. Стверджує, що йому завдано моральну шкоду, яка проявляється у моральних (душевних) і фізичних стражданнях, оскільки він (позивач) є інвалідом першої групи, обмежений в можливості самостійно пересуватись. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

8 листопада 2019 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін. Зазначає, що позивач, працівники ЛКП «Управитель», судовий експерт жодного разу не повідомляли її (відповідача) про залиття квартири, не пропонували взяти участь в з`ясуванні причин залиття, не оглядали її ( ОСОБА_2 ) квартиру та не були в такій жодного разу, не пропонували взяти участь у складанні акту від 28 вересня 2018 року, не надавали такий для ознайомлення, не пропонували взяти участь у проведенні експертного дослідження. Вказує, що до отримання копії позову їй не було відомо про існування акту ЛКП «Управитель» від 28 вересня 2018 року та про висновок експерта. Вважає, що не встановлено причин затоплення квартири позивача. Зазначає, що у її (відповідача) квартирі жодного аварійного витікання води не було. Вважає акт ЛКП «Управитель» від 28 вересня 2018 року неналежним доказом, оскільки він по формі не відповідає Правилам утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, оскільки в такому не відображено ім`я власника квартири з вини якого сталось залиття, поверх квартири, з якої сталось залиття, поверх квартири у якій сталось залиття, причину залиття, характер залиття, завдану майнову шкоду (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість), висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття (хто саме конкретно, на підставі яких фактичних обставин встановлено вину). Акт складено комісією без повідомлення та у її відсутності відповідача, такий нею та позивачем не підписано. Також довідка МП «Стихія» не може братись до уваги, оскільки у відповідності до названого вище наказу у випадку залиття складається акт. Висновок експерта складено з використанням акту та довідки, які описані вище. Перед експертом не ставилось питання про причину залиття та розмір майнової шкоди, завданої залиттям, що відбулось 27 вересня 2018 року. Експертом не оглядалась квартира відповідача. Вважає висновок експерта неналежним доказом. Крім того, відсутні докази, що ЛКП «Управитель» вправі складати акт залиття квартири, а також докази причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричиненням шкоди позивачу. Зазначає, що позивачем не обґрунтовано в чому саме полягає заподіяна йому моральна шкоди та не обґрунтовано розмір такої.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішенням суду першої інстанції мотивовано наступним.

Встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 квітня 2008 року № 18578709.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 в цьому будинку , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 листопада 2018 року № 146668817.

З довідки МП «Стихія» від 3 жовтня 2018 року № 32 вбачається, що 27 вересня 2018 року позивачем здійснено виклик аварійної служби Личаківського району щодо залиття зі стелі у його ванній кімнаті. Бригада аварійної служби МП «Стихія» встановила, що в квартирі АДРЕСА_2 забитий каналізаційний стояк і квартира АДРЕСА_2 підтоплювала квартиру АДРЕСА_4 . Працівники аварійної служби почистили каналізаційний стояк в квартирі АДРЕСА_2 через мийку у ванній.

З акту ЛКП «Управитель» від 28 вересня 2018 року вбачається, що такий складено комісією майстрів виробничої дільниці ЛКП «Управитель» про те, що власником квартири АДРЕСА_5 залито стелю у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_4 цього будинку (яка знаходиться поверхом нижче, власник квартири ОСОБА_1 ).

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 1166 цього Кодексумайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Суд першої інстанції встановов, що акт ЛКП «Управитель» від 28 вересня 2018 року не відповідає зазначеній вище нормі, зокрема в ньому не відображено поверх квартири, яка зазнала залиття, поверх квартири з якої було здійснено залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість), висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Крім того, в акті не зазначені особи, які допустили таке залиття, а також відсутні дані про причини відсутності зацікавлених осіб (від потерпілої сторони та з боку винної), присутність яких є обов`язковою.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачу.

Не може вважатись належним і допустимим доказом довідка МП «Стихія» від 3 жовтня 2018 року № 32, оскільки за наслідками залиття складається відповідний акт уповноваженим на те органом у відповідності до 2.3.6 Правил. При цьому, зазначена довідка не містить відомостей про місце протікання каналізаційного стояка, наявність протікання з такого в квартиру відповідача та подальшим потраплянням води в квартиру позивача, не містить даних про причини забиття каналізаційного стояка.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги висновок експерта № 27/18 від 12 жовтня 2018 року в підтвердження вини заподіяння відповідачем шкоди позивачу, оскільки з висновку вбачається, що експертом не здійснювався огляд приміщень квартири АДРЕСА_5 . Експерт лише оглянув квартиру позивача, акт ЛКП «Управитель» від 28 вересня 2018 року та довідку МП «Стихія» від 3 жовтня 2018 року № 32, які не можуть бути належними доказами вини відповідача в залитті квартири позивача з наведених вище підстав.

Позивачем не надано доказів спричинення з вини відповідача майнової шкоди завданої залиттям квартири, не надано доказів неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків.

Встановлено, що ЛКП «Управитель» не вправі складати акти про залиття, оскільки загальновідомою обставиною є факт, що вказане підприємство здійснює утримання житлових будинків та прибудинкової території, забезпечує власників квартир у житлових будинках житлово-комунальними послугами, що випливає зі статуту підприємства.

На підставі встановленого суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді