Справа № 486/1399/19
Провадження № 2-о/486/39/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Франчук О. Д,

при секретарі Кучмар В.С.

за участю: заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення фактів, які мають юридичне значення,

без участі: представника заінтересованої особи,

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

15.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В обгрунутвання заяви зазначила, що з 05.08.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який 28.02.2017 року було розірвано на тимчасово окупованій території АР Крим, Сакським відділом ЗАГС. 02.10.2018 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , який також зареєстровано на тимчасово окупованій території, відділом ЗАГС м. Сімферополя, та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_5 , актовий запис про народження якої вчинено 28.05.2019 року Сакським районним відділом ЗАГС. Оскільки видані в АР Крим свідоцтва про розірвання шлюбу та про укладення нового шлюбу не створюють правових наслідків на території України, Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відмовлено у здійсненні реєстрації народження дитини - ОСОБА_5 із зазначенням батьками саме ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .. У зв`язку з цим просить суд встановити факт розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , встановити факт реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини ОСОБА_7 у батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ..

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 повністю підтримала свої вимоги з підстав викладених у заяві та просила встановити зазначені факти.

23.08.2019 року на адресу суду надійшло письмове заперечення заінтересованої особи - Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якому останній заперечує проти встановлення зазначених фактів, з огляду на неможливість, у відповідності до ст. 317 ЦПК України, встановлення інших фактів, окрім народження та смерті на тимчасово окупованій території. В обґрунтування вказує, що шлюб укладений 05.08.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 , за актовим записом № 179, є дійсним, оскільки надані завницею свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та свідоцтво про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які видані незаконними органами, створеними на тимчасово окупованій території України, не створюють правових наслідків. Інших доказів, на підтвердження вказаних фактів, заявником не представлено, а тому вважає неможливим визначення походження дитини, народженої заявницею, від ОСОБА_3 , оскільки у відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, вказана дитина, мати якої перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , походить від цього подружжя.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

Представник заінтересованої особи - Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, врахувавши заперечення по суті заяви надіслані до суду 20.08.2019 року.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.08.2019 року, було відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та змін спірних правовідносин.

З представленої копії свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, вбачається, що гр-н України ОСОБА_2 та гр-нка України ОСОБА_11 одружились ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис за № 179 (а.с. 6).

На підтвердження розірвання вказаного шлюбу, заявниця надала копію свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 28.04.2017 року Сакським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно якого, шлюб між гр-ном Російської Федерації ОСОБА_2 та гр-нкою Російської Федерації ОСОБА_1 розірвано на підставі рішення суду від 28.02.2017 року (а.с. 7).

В подальшому, 02.10.2018 року, згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, між гр-ном Російської Федерації ОСОБА_3 та гр-нкою Російської Федерації ОСОБА_1 , яка змінила прізвище на ОСОБА_4 , було укладено шлюб, про що відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя Депаратаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, складено актовий запис № 2 (а.с. 8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 28.05.2019 року Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, вбачається, що 21.05.2019 року складено актовий запис № 4 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась в м. Сімферополь Республіки Крим, батьком якої є гр-н Російської Федерації ОСОБА_3 , матір`ю - гр-нка Російської Федерації ОСОБА_6 (а.с. 9).

Згіднл довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 15.07.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, в АДРЕСА_1 , знята з реєстраційного обліку 17.08.2011 року (а.с. 10).

V. Оцінка суду.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Так, заявниця просить встановити факти про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_3 ..

Відповідно до п.4) ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу.

У відповідності до положень ст.1 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Тимчасово окупованою територією України у відповідності до п.1) ст. 3 вищевказаного закону є, в тому числі, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Разом з тим, згідно ч.2, 3 ст. 9 Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що починаючи з 20.02.2014 року шлюби, зареєстровані чи розірвані на тимчасово окупованій території, та документи, видані на підтвердження такої реєстрації, на території України є недійсними, а тому, не можуть бути підставою для виникнення чи припинення, прав та обов`язків подружжя.

Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет їх відповідності обставинам справи та мотивованості заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, звернуто увагу суддів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 10 вказаної Постанови визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації, розірвання шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Окрім того, визначено, що з заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може

звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа.

Заявниця просила про встановлення факту розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_3 , однак вказані особи не зазначені в заяві та не залучені до участі у справі, в якості заінтересованих осіб.

В пункті 18 Постанови вказано, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Законодавством України, а саме статтею 317 ЦПК України, визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Вказане, на думку суду, є невипадковим та свідчить про реалізацію державної політики в сфері захисту та забезпечення прав і свобод громадян України на тимчасово окупованій території, оскільки народження та смерть особи є незворотнім процесом та від волі особи не залежить.

Поряд з цим, питання про встановлення факту розірвання та реєстрації шлюбу, зареєстрованого чи розірваного на тимчасово окупованій території, законодавством України не передбачені.

Відповідно до ст.ст. 21, 27, 28 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявник ОСОБА_1 , будучи добре обізнаною із ситуацією, що склалась у Державі, зокрема на її південних кордонах (АРК) та про офіційне визнання цієї території з 20 лютого 2014 року тимчасово окупованою, у 2017 році свідомо та добровільно, без будь-якого примусу, адже про протилежне суд не повідомляла, розірвала шлюб з ОСОБА_2 та у 2018 році уклала шлюб з ОСОБА_3 , зазначивши при цьому приналежність свого громадянства до Російської Федерації. Знаючи про правові наслідки укладення шлюбу на тимчасово окупованій території, своїм правом на подачу заяви про розірвання та реєстрацію шлюбу до будь-якого українського органу державної реєстрації актів цивільного стану за своїм вибором не скористалась, що відтак, на думку суду, свідчить про явне порушення та нехтування законодавством України, при наявності паспорта громадянина України, виданого до дошлюбне прізвище ОСОБА_12 .

Стаття 4 Конституції України регламентує, що в Україні існує єдине громадянство, тобто діючим законодавством України заборонено подвійне громадянство.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими та безпідставними вимоги ОСОБА_1 про встановлення юридичних фактів про розірвання та реєстрацію шлюбу, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Окрім того ОСОБА_1 просить про встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини - ОСОБА_7 в м. Сімферополь АР Крим Україна, батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з п.7) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту доданого до матеріалів справи. Територія, на якій народжена дитини, «є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України» (стаття 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

На підставі ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВР України, може бути подана батьками дитини до будь якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 , підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Однак заявник позбавлена можливості отримати передбачений ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та п.п.2 п.1) розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», виданий належним органом документ, необхідний для реєстрації народження дитини. У зв`язку з цим факт народження не може бути зареєстрований в органах ДРАЦС.

Відповідно до п.4) ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Однак, частиною 3 ст. 317 ЦПК України, визначено, що в рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВР України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом, окрім даних про дату і місце народження особи, також відомості про її батьків.

Заявник просить внести до актового запису про народження доньки відомості про батька - ОСОБА_3 та матір - ОСОБА_6 ..

Статтею 122 СК України, визначено походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою.

Так, ч.1 вказаної норми закону передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Оскільки, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно актового запису №179, заявниця перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , підстави для внесення до актового запису про народження дитини відомостей про батька ОСОБА_3 , відсутні.

Таким чином, без врегулювання питань сімейного стану заявниці ОСОБА_1 , а саме, розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та зміною прізвища на ОСОБА_4 , встановлення факту народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини жіночої статі, з внесенням відповідних відомостей до актового запису про народження дитини, є передчасним.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263, 265, 268, 293, 294, 315, 317, 319, 352, 354 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена Дмитрівна Франчук