Справа № 462/3539/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Ящук К.В.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Позивач 31.05.2019 року звернувся в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, покликаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони виявились людьми з різними поглядами на життя, між ними часто виникали сварки. Відповідачка не рахувалась з його думками, планами на життя, ставилась до нього з неповагою, а тому в грудні 2018 року він став проживати окремо. З того часу вони припинили вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та підтвердив, що дійсно з грудня 2018 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, він неодноразово намагався зберегти сім`ю, однак жодні його дії не дали позитивних результатів. Переконаний, що їх сім`я розпалася остаточно та примирення між ними не можливе. Просить позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та зазначила, що дійсно подружнє життя з позивачем не склалося, на даний час вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин. Просить шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2015 року і від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 3, 9/.

Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, з 2018 року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач та відповідачка не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Суд намагався зберегти сім`ю сторін, у липні 2019 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, сторони втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі ст.ст.12, 89, 200, 264, 265 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ), що був зареєстрований 21 лютого 2015 р. Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №37.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) 768,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Постигач О.Б.