Ухвала

12 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 686/23150/18

провадження № 61-19652ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та його адвоката Латюка Петра Яковича на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Хмельницькобленерго», в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 30 497,81 грн доходу від володіння набутого без законної підстави майна, а саме реконструйованої підстанції ПС № 110/35/10 КВ за період з 10 листопада 2006 року по 01 грудня 2006 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 30 497,81 грн доходу, який одержало товариство від володіння набутого без законної підстави майно - реконструйованої підстанції ПС № 110/35/10 КВ за період з 10 листопада 2006 року по 01 грудня 2006 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

31 жовтня 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

04 листопада 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 через адвоката Латюка П. Я. направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження за вказаними касаційними скаргами необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року визначено в розмірі 1 921,00 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача на користь позивача 30 497,81 грн доходу від володіння набутого без законної підстави майна, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Касаційні скарги та додані до них матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником та його представником судове рішення ухвалене у малозначній справі, а отже, не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та його адвоката Латюка Петра Яковича на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, які подали касаційні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров