У Х В А Л А

іменем України

04 вересня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Деснянського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з спадкоємця боржника в розмірі 341 122, 17 грн.

Разом з позовом подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове нерухоме майно, а саме на кв. АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що предметом позову є стягнення значної суми коштів, а отже для забезпечення в майбутньому реального виконання судового рішення є необхідним накладення арешту на майно, належне спадкодавцю.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, подана заява про забезпечення позову не містить доказів, на підставі яких суд може переконатись в наявності спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки доказів того, що остання є спадкоємцем померлого боржника матеріали заяви не містять.

Зокрема, до заяви не надано доказів належності на праві власності саме відповідачу ОСОБА_2 , яка є стороною спору, кв. АДРЕСА_1 , на явку заявник просить накласти арешт, та доказів того, що вказана квартира є спадковим майном.

Зокрема, заява не містить обґрунтування ризиків відчуження спірного майна третім особам та доказів на підтвердження обставин, викладених в заяві, а також не викладено обставин та не зазначено доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про стягнення боргу саме з ОСОБА_2

Зокрема, не зазначені обставини та докази, які б стверджували про те, що застосування вказаного заходу забезпечення позову не призведе до дисбалансу прав сторін по справі, оскільки виходячи зі змісту позову, в разі накладення арешту на майно, яке ймовірно підлягає спадкуванню, можуть бути суттєво обмежені та порушені права спадкоємців померлого власника майна, зокрема, права на оформлення спадщини та реєстрації права власності.

При цьому, заявником в поданій заяві не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 04.09.2019 р.

Суддя О.Б. Саламон