УХВАЛА

14 листопада2019 року

м. Київ

справа № 405/962/19

провадження № 61-20206ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Семеновим Євгенієм Олексійовичем, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якому просило стягнути із відповідача різницю між сумою страхового відшкодування та компенсованою сумою в розмірі 19 555 грн 77 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2019 року в задоволенні позову ПрАТ «СК «Українська страхова група» відмовлено.

Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позову ПрАТ «СК «Українська страхова група», виходив з того, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить чинному законодавству. Розмір завданої ОСОБА_2 майнової шкоди не перевищує ліміту відповідальності відповідно до полісу, а тому є необґрунтованими позовні вимоги заявлені до страхувальника ОСОБА_1 , яка уклала відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Українська страхова група» задоволено.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПрАТ «СК «Українська страхова група» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 19 555 грн 77 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, задовольняючи позов ПрАТ «СК «Українська страхова група», виходив з того, що різниця між фактичним розміром і страховою виплатою в сумі 19 555 грн 77 коп. є правомірною та у відповідності до статті 1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

У листопаді 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником - адвокатом Семеновим Є. О., на постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2019 року справа за позовом ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа -ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Предметом позову ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа -ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», є відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тобто ціна позову в загальному розмірі становить 19 555 грн 77 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн), а тому справа № 405/962/19 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Вказівка у резолютивній частині постанови Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Семеновим Є. О., на постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Семеновим Євгенієм Олексійовичем, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Суддя В. С. Жданова