Справа № 415/6009/19
Провадження № 22-ц/810/693/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Авалян Н.М., Яреська А.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: стягувач ПАТ «Приватбанк», боржник ОСОБА_1 , заявник - старший державний виконавець Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області Бодіна О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 22 липня 2019 року, постановлену Лисичанським міським судом Луганської області у складі: судді Фастовця В.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

18 липня 2019 року старший державний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіна О.А. звернулася до суду із поданням, погодженим із начальником відділу, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні у Лисичанському ВДВС ГТУЮ у Луганській області знаходиться виконавчий лист № 415/4676/17 від 16.11.2018 року, виданий 26.12.2018 року Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 9255,18 грн.

Вказаний лист боржником не виконується, боржник за неодноразовими викликами державного виконавця до ДВС не з`являється та зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, не виконує. Проведеними виконавчими діями щодо встановлення майнового стану боржника з метою виконання рішення з`ясовано, що інформація про отримання пенсії відсутня, про останнє місце роботи інформації не знайдено, транспортні засоби на боржника не зареєстровані, про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями інформація відсутня, про джерела отримання доходів, рухомого та нерухомого майна боржника інформація відсутня, за місцем проживання встановлено, що боржника вдома не було, перевірити наявність майна не було можливості, з пояснень сусідів стало відомо, що вона збиралася їхати до Росії.

Тому наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням або рішеннями інших органів, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 22 липня 2019 року подання старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден.номер НОМЕР_1 , до виконання нею зобов`язань, покладених на підставі виконавчого документа № 58693746 з виконання виконавчого листа № 415/4676/17 від 19.09.2018 року, виданого Лисичанським міським судом Луганської області 26.12.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 9255,18 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця, посилаючись на порушенням судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем не було подано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, суд першої інстанції належним чином не з`ясував фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення даного питання, та дійшов невірного висновку про наявність підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до виконання ним своїх зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заявник та боржник в судове засідання не з`явилися, від скаржника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, від стягувача АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду без змін та розгляд справи без участі представника банку, всі учасники справи про дату, час і місце повідомлені належним чином, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу від 22 липня 2019 року про задоволення подання старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України скаржника ОСОБА_1 , суд із посиланням на ч. 2 ст. 6, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну, ст. 441 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення), виходив з того, що на примусовому виконанні у заявника знаходиться виконавчий документ № 58693746 з виконання виконавчого листа № 415/4676/17 від 19.09.2018 року, виданого Лисичанським міським судом Луганської області 26.12.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 9255,18 грн., яке боржник не виконує.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки до них суд дійшов помилково, без встановлення обставин, що мають значення для справи, та без належного обґрунтування.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіної Олени Анатоліївни від 22 березня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 415/4676/17 від 16.11.2018 року, виданого Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 9255,18 грн. як заборгованості за кредитним договором б/н від 30.10.2007 року (а.с. 167-168).

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями пункту 5 статті 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець підчас здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, в редакції, чинній станом на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Тобто, предметом доказування є саме факт (факти) умисних винних дій, спрямованих на ухилення боржника від виконання зобов`язань, за умови об`єктивної спроможності боржника виконувати зобов`язання, відсутності перешкод для цього.

Оскільки, відповідно до частини 4 статті 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, за умови об`єктивної спроможності боржника виконувати зобов`язання, відсутності перешкод для цього, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення заборгованості, не надав доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, чи того, що боржник безпідставно не з`являється на виклики державного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Вказані обставини не обґрунтовані заявником та не встановлені судом, і не вбачаються ці обставини з наданого державним виконавцем акту від 10.07.2019 року про те, що державним виконавцем при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого листа за адресою проживання боржника ОСОБА_1 перевірити майновий стан не виявилося можливим, вдома нікого не було, двері ніхто не відчинив (а.с. 173).

Інших доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, покладеного на неї судовим рішенням, не надано як до суду першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

За наведених обставин, колегія суддів вважає подання державного виконавця необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких підстав, колегія суддів судової палати вважає доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постановлена ухвала підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, який було сплачено при подані апеляційної скарги скаржником у розмірі 384,20 грн., підлягає стягненню з Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області на користь скаржника.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 22 липня 2019 року скасувати.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Лисичанського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіна О.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Лисичанського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір 384,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 05 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді: