Ухвала

14 листопада 2019 року

місто Київ

справа № 648/710/18

провадження № 61-20243ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом до Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», яке перейменовано на Акціонерне товариство «Херсонобленерго» (далі - АТ «Херсонобленерго»), звернулося до суду із позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необлікованої електричної енергії у розмірі 19 681, 46 грн.

Заочним рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 19 681, 46 грн. В частині стягнення з ОСОБА_2 недооблікованої електричної енергії відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року зазначене заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 суму недооблікованої електричної енергії у розмірі 19 681, 46 грн. В частині стягнення з ОСОБА_1 вартості недооблікованої електричної енергії відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2019 року в частині задоволення позову скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовлено.

АТ «Херсонобленерго» 11 листопада 2019 року звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати зазначене рішення суду, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та додані до неї матеріали, зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1 921, 00 грн.

Ціна позову у цій справі про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією складає 19 681, 46 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн х 100 = 192 100, 00 грн).

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акта розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

АТ «Херсонобленерго» укасаційній скарзі зазначило, що постанова Херсонського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року може бути оскаржена в касаційному порядку, оскільки судом допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Заявник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки значна кількість позовів заявника у подібних правовідносинах несе значний матеріальний інтерес для товариства, справа має виняткове значення для заявника та становить значний суспільний інтерес.

В касаційній скарзі заявником не зазначено, в чому полягає таке виняткове значення у розумінні підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, а також яке фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики має ця справа із зазначенням положень законів, які судами невірно застосовані до спірних правовідносин та потребують формування єдиної правозастосовчої практики судом касаційної інстанції. Також заявником не обґрунтовано, в чому полягає значний суспільний інтерес зазначеної справи, та не зазначено, які саме обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, заявник не матиме можливості спростувати при розгляді іншої справи. Непогодження заявника з оскаржуваним судовим рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не має розглядатися як така обставина, що має впливати на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

З огляду на наведені доводи, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалене у малозначній справі, а отже, не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією,за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний