Номер провадження 2/754/1365/19 Справа №754/6624/18
06 листопада 2019 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
секретаря судового засідання Шевчук М.В.
представника позивача Салюк М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою Приватної організації (установи, закладу) «Загальноосвітній навчальний заклад «Міжнародна школа Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання послуг з навчання, -
Позивач ПО "Загальноосвітній навчальний заклад "Міжнародна школа Глобус" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з навчання ОСОБА_2 та договором про надання послуг з навчання ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що 11.09.2017 року між ПО «Загальноосвітній навчальний заклад «Російсько-Українська гуманітарна гімназія» (правонаступником якого є ПО (установа, заклад) "Загальноосвітній навчальний заклад "Міжнародна школа Глобус") та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання послуг з навчання ОСОБА_2 та Договір про надання послуг з навчання ОСОБА_3 .
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просила про її задоволення, при цьому не заперечувала щодо винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місце проживання.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Міжнародної школи підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Умови вищевказаних договорів є ідентичними.
Відповідно до п. 3.1 Договорів замовник зобов`язаний своєчасно вносити вступний внесок, плату за освітню послугу, а також своєчасно оплачувати додаткові платні послуги в розмірах та у строки, встановлені цим Договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2. ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб,- що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договорами у останнього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 306690,30 грн., з яких:
- 190000,00 грн. - заборгованість за надання освітньої послуги;
- 8640,00 грн. - за послуги з організації харчування;
- 6640,66 - 3 % річних від простроченої суми;
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.
Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.
Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 4602,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 23, 76, 81, 141, 280-289 ЦПК України, Конституцією України, ст.ст. 14, 509, 525, 526, 612, 625, 638, 901, 903 ЦК України,-
Позовну заяву Приватної організації (установи, закладу) «Загальноосвітній навчальний заклад «Міжнародна школа Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання послуг з навчання- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватної організації (установи, закладу) «Загальноосвітній навчальний заклад «Міжнародна школа Глобус» загальну суму заборгованості в розмірі 306690,30 грн..
Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_1 на користь Приватної організації (установи, закладу) «Загальноосвітній навчальний заклад «Міжнародна школа Глобус» витрати по сплаті судового збору в розмірі 4602,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складено 15.11.2019р.
Суддя