Справа №173/2341/19
Провадження №2-о/173/122/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

при секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2019 року до суду звернулася заявниця ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Верхньодніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровській області.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 05 листопада 2019 року.

Згідно заявлених вимог заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 12 липня 2002 року № 185-р, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 435.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 185-р від 12 липня 2002 року їй була виділена у приватну власність земельна ділянка площею 4,360 га на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області пай № НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12 липня 2002 року вона отримав державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, який був зареєстрований в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю за № 435. У зазначеному документі її прізвище, ім`я та по батькові вказано як « ОСОБА_1 ».

На даний час у неї виник намір зареєструвати речові права на земельну ділянку, але вона не може документально підтвердити факт належності їй вказаного правовстановлюючого документу, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику учасників розгляду справи.

Заінтересована особа, Верхньодніпровська районна державна адміністрація письмових пояснень суду на надала.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 12 липня 2002 року № 185-р, заявниці було видано Державний акт про право приватної власності на землю, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 435.

Даним розпорядженням заявнику передано у приватну власність земельну ділянку площею 4.360 гектарів на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Маючи намір зареєструвати речові права на вказану земельну ділянку, заявниця виявила невідповідність у правовстановлюючих документах. Так, у Державному акті на право приватної власності на землю її прізвище та ім`я записано як « ОСОБА_1 » тоді як фактично її прізвище та ім`я на українській мові « ОСОБА_1 ».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Оцінюючи надані докази, суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці ОСОБА_1 Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 12 липня 2002 року № 185-р, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 435, виходячи з того, що по батькові заявника, місце реєстрації та по батькові, та місце проживання особи, на ім`я якої виданий вищезазначений державний акт про право приватної власності на землю є однаковими, а прізвище та ім`я заявника та прізвище та ім`я особи, на ім`я якої виданий вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю є співзвучним і на думку суду, запис прізвища проведений технічно неправильно в результаті орфографічної помилки при написанні варіантів прізвища російською та українською мовою. А помилки в написанні імені « ОСОБА_1 » і « ОСОБА_1 » є незначними. При цьому імена ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_1 - є одним і тим же іменем, записаним відповідно до різних правописів написання імен українською мовою, що існували в різний час. Тому ім`я ОСОБА_1 відповідає власному імені заявниці ОСОБА_1 , записаному в її паспорті.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що Державний акт про право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 12 липня 2002 року № 185-р. був виданий саме заявниці, а не іншій особі, як то ОСОБА_1 , і до цього часу будь-яка інша особа не заявила свої вимоги про право на дану земельну ділянку, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності правовстановлюючого документу: - Державного акту серії НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 12 липня 2002 року № 185-р, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 435 про право приватної власності на земельну ділянку площею 4.360 га, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Глибоке, Новокубанського району, Краснодарського краю, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованій та проживаючій АДРЕСА_1 .

Встановлення даного факту належності документу потрібно заявниці для здійснення права власності на земельну ділянку. Тобто має наслідком виникнення, зміну, припинення правовідносин. В іншому порядку встановити даний факт заявниці не має можливості, так як видача державних актів про право власності на земельні ділянки на даний час не здійснюється.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору покладаються на заявницю та за рахунок заінтересованої особи не відшкодовуються.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності - ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Глибоке, Новокубанського району, Краснодарського краю, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованій та проживаючій АДРЕСА_1 Державного акту серії НОМЕР_3 , виданого на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 12 липня 2002 року № 185-р, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 435 на право приватної власності на земельну ділянку площею 4.360 га, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. покласти на заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку сел. Глибоке, Новокубанського району, Краснодарського краю, ІПН НОМЕР_2 , зареєстровану та проживаючу АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 05.11.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 05.11.2019 року

Оприлюднене 18.11.2019 року

Рішення набирає законної сили 06.12.2019 року