Справа № 635/962/19
Провадження № 2 /635/1557/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.,

секретар судових засідань Калягіна М.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

відповідач Державна іпотечна установа

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Державної іпотечної установи про визнання основного зобов`язання за кредитним договором виконаним, іпотеки припиненою, зняття заборони обтяження з нерухомого майна та повернення оригіналів документів про право власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Державної іпотечної установи, яким просить визнати виконаним основне зобов`язання за кредитним договором № 345/11-И від 25 серпня 2011 року, укладеним між нею та АТ «Банк «Фінанси та Кредит»; визнати припиненою з 19 червня 2017 року іпотеку нерухомого майна - житлової квартири АДРЕСА_1 за іпотечним договором № б/н від 25 серпня 2011року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. за реєстровим номером 2011; зняти заборону відчуження нерухомого майна - житлової квартири АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. у зв`язку з укладанням іпотечного договору від 25 серпня 2011 року за реєстровим номером 2011 та вилучити вказаний запис з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; зобов`язати АТ «Банк « Фінанси та Кредит» ( або Державну іпотечну установу) повернути їй оригінали документів про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , а саме: Договір купівлі-продажу квартири від 25 серпня 2011 року, Витяг з Державного реестру правочинів № 10297285 від 25 серпня 2011 року; Витяг з Державного реєстру прав №31162810 від 01 вересня 2011 року, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 54-8063/81 від 01 вересня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25 серпня 2011 року уклала з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитний договір № 345/11-И, за умовами якого АТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав кошти у сумі 110 000,00 грн. строком до 25 серпня 2026 року на придбання житлової квартири АДРЕСА_1 .

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором вона уклала з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» договір іпотеки від 25 серпня 2011року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

В листопаді 2015 року на її адресу від Державної іпотечної установи надійшло повідомлення про відступлення прав вимоги від 12 жовтня 2015 року, згідно якого новим кредитором за кредитним договором та іпотечним договором стала Державна іпотечна установа.

В телефонному режимі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомив її, що між Банком та Державною іпотечною установою тривають судові процеси, а тому Банк продовжує облік кредитних коштів за її кредитним договором.

20 січня 2016 року між Банком та Державною іпотечною установою було укладено мирову угоду, затверджену ухвалою Господарського суду м. Києва, за умовами якої до моменту формування ліквідаційної маси та передачі усіх прав сплата заборгованості за кредитними договорами може відбуватися як через установу Банку, так і за реквізитами, вказаними у повідомленні Державної іпотечної установи. Було домовлено, що Банк та Державна іпотечна установа у випадку отримання платежів на виконання договорів, зазначених у додатках до Договору про відступлення права вимоги, ведуть реєстр таких отриманих платежів. Кожного першого числа відповідного місяця, починаючи з 01 січня 2016 року, сторони домовились здійснювати звіряння платежів за поточний місяць.

В кінці жовтня 2016 року Банк у телефонному режимі повідомив позивача про необхідність перераховувати кредитні кошти на рахунок Державної іпотечної установи.

Починаючи, з листопада 2016 року позивач почала перераховувати кошти за кредитним договором на рахунок Державної іпотечної установи.

19 червня 2017 року позивачем були сплачені кошти на рахунок Державної іпотечної установи з повним достроковим погашенням заборгованості за кредитним договором.

Отже, 19 червня 2017 року позивачем були виконані зобов`язання як перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит», і так перед Державною іпотечною установою.

20 червня 2017 року позивач звернулась до Державної іпотечної установи з листом-заявою з приводу погашення кредитного договору, зняття обтяження з нерухомого майна та повернення правовстановлюючих документів, однак отримала відмову з причин сплати нею коштів за період з 18 вересня 2015 року по 01 листопада 2016 року в розмірі 41041,48 грн. в рахунок погашення боргу за основним зобов`язаннями АТ «Банк «Фінанси та кредит».

З зазначених підстав позивач вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено згідно Розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області Мазур О.О. №01-02/89 від 11 жовтня 2019 року у зв`язку з розглядом Вищою радою правосуддя 19 вересня 2019 року заяви про звільнення судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_2 у відставку та відповідно до наказу голови Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2019 року №05-05/119 «Про відрахування судді Харківського районного суду Харківської області Токарєвої Н.М.», зазначена справа була передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Державної іпотечної установи про визнання основного зобов`язання за кредитним договором виконаним, іпотеки припиненою, зняття заборони обтяження з нерухомого майна та повернення оригіналів документів про право власності на нерухоме майно прийнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. та призначено до судового розгляду.

10 травня 2019 року Державною іпотечною установою наданий відзив на позовну заяву, яким відповідач просив відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав. Так, з 17 вересня 2015 року відбулася заміна кредитору за кредитним договором № 345/11-И, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Державною іпотечною установою було направлено ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки за № 7053/11/2. Вказаним повідомленням позичальнику вказано про зміну платіжних реквізитів для сплати платежів за кредитним договором та звернуто увагу, що у разі використання інших платіжних реквізитів, ніж вказані, платежі будуть вважатися простроченими та них будуть нараховані санкції. В позовній заяві позивач визнав факт належного повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, а саме визнав факт отримання повідомлення у листопаді 2015 року. Однак, незважаючи на отриману позивачем інформацію від Державної іпотечної установи щодо відступлення права вимоги та зміну платіжних реквізитів, останньою здійснювалися платежі за кредитом на рахунок попереднього кредитора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на загальну суму 41041,48 грн. за період з 18 вересня 2015 року по 01 листопада 2016 року, тобто після отримання повідомлення про відступлення права вимоги. Оскільки позивач був письмово повідомлений про заміну кредитора за кредитним договором, то сплата заборгованості за кредитним договором Банку є неналежним виконанням умов договору. Окрім наведеного, позивач в позовній заяві зазначає про факт дострокового виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Належним доказом цього факту вважає довідку Банку про відсутність заборгованості, який на її думку мав право отримувати оплату платежів по кредитним договорам. Разом з тим, у п. 3.4.2 договору про відступлення права вимоги від 11 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою, сторони домовились про те, що у разі отримання грошових коштів від боржників в рахунок виконання зобов`язань за договорами, перелік яких зазначено у додатках до цього договору, Банк зобов`язаний перерахувати такі гроші на рахунок нового кредитору протягом трьох днів. Оскільки ані кредитний договір, ані договір про відступлення права вимоги не містять положень щодо уповноваження кредитором іншої особи на прийняття виконання від боржника, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не може вважатися уповноваженою особою Державної іпотечної установи в розумінні ст. 527 ЦК України. Також позивач в позовній заяві хибно посилається на те, що згідно Мирової угоди, укладеної між Банком та Державною іпотечною установою, сплата заборгованості може відбуватися як через установу Банку, так і за реквізитами, вказаними в повідомленні про відступлення права вимоги, проте жодним пунктом Мирової угоди не передбачена така можливість. Мирова угода стосується лише прав та обов`язків АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державної іпотечної установи і жодним чином не впливає на права та обов`язки позивача. Отже, не існувало жодного документу, який надавав би право позивачу здійснювати погашення на рахунку Банку, а не на рахунки Державної іпотечної установи.

23 травня 2019 року позивачем надана відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що між Банком та Державною іпотечною установою був укладений Договір відступлення права вимог, згідно якого право вимоги за кредитним договором переходило до Державної іпотечної установи. Проте, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 лютого 2016 року визнано протизаконною продаж банками кредитів громадян факторинговим компаніям - тобто право вимоги проблемних боргів фізичних осіб мають тільки банки. Таким чином, за результатами судових розглядів визначено, що продаж банками боргів фізичних осіб є незаконним. На сьогодні діє розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпоряджень Державної комісії з врегулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231», яким визначено, що банки мають право продавати тільки борги суб`єктів господарювання. Таким чином, набувати відступлене право грошової вимоги фінансова установа , що надає послуги факторингу може лише до суб`єктів господарювання, а не до фізичних осіб. Отже, договір про відступлення права вимоги в частині вимоги за її кредитним договором не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є взагалі недійсним. Крім того, відповідач у відзиві на позов зазначає, що Мирова угода стосується лише прав та обов`язків АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державної іпотечної установи і жодним чином не впливає на права та обов`язки позивача. Проте, Мировою угодою визначено, яким чином відбувається сплата заборгованості за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором, однією із сторін якого є позивач. Крім того, позивач зазначила, що на момент направлення повідомлення про відступлення права вимоги, Державна іпотечна установа мала тільки договір відступлення права вимоги від 11 лютого 2015 року зі списком кредиторів. Разом з тим, після укладання договору відступлення права вимоги новому кредиторові передаються всі документи, що підтверджують зобов`язання боржника. Банк передав Державній іпотечній установі оригінали кредитного договору та інші документи, які стосуються кредитної справи лише 21 квітня 2017 року. Таким чином, з 17 вересня 2015 року по 21 квітня 2017 року Банк продовжував згідно з кредитним договором вести облік кредитних коштів за її кредитним договором. Відповідач мав би в письмовій формі повідомити боржника про перехід до нього відповідних прав. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання для нього небажаних наслідків, а боржник вважається таким , що належно виконав свої зобов`язання. Таким чином, банк мав передати новому кредитору всі документи, а саме: кредитний договір та іпотечний договір. Без наявності даних документів новий кредитор не має змоги певним чином нарахувати відсотки за договором, вести розрахунки з позичальником.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. При цьому пояснила, що за місцем реєстрації не проживає, тривалий час мешкає в м. Києві, а тому поштову кореспонденцію отримує з запізненням. Так, повідомлення про відступлення права вимоги від 10 жовтня 2015 року вона фактично отримала в січні 2016 року, після чого зателефонувала до АТ «Банк «Фінанси та кредит», де їй повідомили, що заборгованість вона має сплачувати саме на рахунки Банку. Наприкінці жовтня 2016 року Банк повідомив їй в телефонному режимі, що з цього часу кошти в рахунок заборгованості за кредитним договором необхідне сплачувати Державній іпотечній установі. З листопада 2016 року кошти в рахунок заборгованості сплачує Державній іпотечній установі. На користь Банку вона сплатила за період з 25 серпня 2011 року по 04 жовтня 2016 року 143 282,36 грн., на користь Державної іпотечної установи за період з 01 листопада 2016 року по 19 червня 2017 року - 51635,00 грн. Державна іпотечна установа відмовляє їй у знятті обтяження через сплатю нею коштів за період з 18 вересня 2015 року по 01 листопада 2016 року в розмірі 41041,48 грн. в рахунок погашення боргу за основним зобов`язаннями АТ «Банк «Фінанси та кредит». Зазначені кошти на теперішній час не перераховані Банком Державній іпотечній установі.

Представник відповідача Державної іпотечної установи в судове засідання не з`явився, 05 листопада 2019 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

25 серпня 2011 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №345/11-И, відповідно до умов якого, позичальник отримала кредит у розмірі 110 000,00 грн. з оплатою по процентній ставці 18 процентів річних, з кінцевим терміном його повернення 25 серпня 2026 року/а.с.15-17/

25 серпня 2011 року для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» належне їй на праві приватної власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . /а.с. 19-20/

11 лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою укладено договір відступлення права вимоги №17/4-В, відповідно до умов якого банк відступив, а Державна іпотечна установа набула всі права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення по ним, вказаними у додатках до цього договору, в тому числі і за кредитним договором № 345/11-И від 25 серпня 2011 року та договором його забезпечення./а.с.65-69/

04 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 45045537 про реєстрацію іпотеки, на підставі заяви нового кредитора, згідно якого Державна іпотечна установа є новим іпотеко держателем нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ./а.с.4/

У зв`язку із чим, Державна іпотечна установа листом № 7053/11/2 повідомила ОСОБА_1 про укладення між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою договору про відступлення прав вимоги та вказала, що з 17 вересня 2015 року Державна іпотечна установа є новим кредитором та іпотекодержателем за іпотечним кредитом ОСОБА_1 . Крім того, Іпотечна державна установа як новий кредитор та іпотекодержатель повідомила, що з 17 вересня 2015 року здійснення всіх платежів в погашення заборгованості за іпотечним кредитом мають здійснюватися на поточні рахунку Державної іпотечної установи. /а.с.28/

Зазначене повідомлення про відступлення прав вимоги отримано ОСОБА_1 в січні 2016 року, що визнається останньою.

За інформацією ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 11 січня 2019 року № 083-1-036-162/19 за період з 25 серпня 2011 року по 04 жовтня 2016 року у відповідності до умов кредитного договору № 345/11-И від 25 серпня 2011 року ОСОБА_1 сплачено кошти до Банку в сумі 143 282,36 грн., з них: 63442,49 грн. за основним зобов`язанням, 79838,64 грн. нараховані відсотки, 1,22 грн. пеня та штрафні санкції; за період з 01 листопада 2016 року по 19 червня 2017 року у відповідності до умов кредитного договору позичальником сплачено кошти на рахунки Державної іпотечної установи в сумі 51635,00 грн., з них: 46557,51 грн. за основним зобов`язанням, 5028,97 грн. нараховані відсотки, 48,52 грн. пеня та штрафні санкції.

Згідно даних актів звіряння платежів підтверджується здійснення платежів ОСОБА_1 для повного погашення на виконання зобов`язань за кредитним договором № 345/11-И від 25 серпня 2011 року та відсутність іншої неоплаченої заборгованості за вказаним кредитним договором.

З огляду на викладене, Банк не заперечує проти вчинення дій по виключенню з Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно запису про накладання обтяжень на майно, яке виступає забезпеченням за кредитним договором./а.с. 22/

На підставі ксерокопій квитанцій від 07 листопада 2016 року № 58, 05 грудня 2016 року № 47, 10 січня 2017 року № 11, 07 лютого 2017 року № 20964557, 10 березня 2017 року № 21672963, 16 березня 2017 року № 21819357, 07 квітня 2017 року № 2234044, 18 травня 2017 року № 23256399, 06 червня 2017 року № 23693274, 19 червня 2017 року № 24008097, оригінали яких оглянуті судом, встановлено, що ОСОБА_1 в погашення кредиту сплатила на рахунки Державної іпотечної установи 51635,00 грн.

Згідно довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 17 серпня 2017 року № 3-071334/483, станом на вказану дату відсутня заборгованість за кредитним договором № 345/11-И від 25 серпня 2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та Банком. /а.с.35/

За інформацією Державної іпотечної установи від 20 липня 2017 року № 4826/11/3 за період з 18 вересня 2015 року по 01 листопада 2016 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок неплатоспроможного банку ПАТ «Банк « Фінанси та кредит» грошові кошти у сумі 41041.48 грн. (за даними Банку). На поточний момент Банком не виконані взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, у тому числі і по передачі кредитної справи із перерахуванням коштів, що надійшли в рахунок погашення заборгованості на розрахункові рахунки Банку, на користь Державної іпотечної установи./а.с.33/

Листом від 28 серпня 2019 року № 6136/32/28 Державна іпотечна установа повідомила ОСОБА_1 , що припинення іпотеки нерухомого майна та виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та надання оригіналів документів на право власності, у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором № 345/11-И від 25 серпня 2011 року буде здійснено Державною іпотечною установою після перерахування Банком коштів на поточний рахунок Установи, сплачених ОСОБА_1 , починаючи з 18 вересня 2015 року у сумі 41041,48 гривень (за даними Банку).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ст.527 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.2 ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 січня 2019 року по справі №757/46709/16-ц, щодо застосування ст.527 ЦК України, кредитору дозволяється не приймати самостійно виконання зобов`язання у разі його переадресування, під яким розуміється уповноваження кредитором іншої особи на прийняття виконання від боржника, якщо така можливість передбачена договором, актом цивільного законодавства або ж випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Уповноважена кредитором особа приймає виконання (тобто вчиняє фактичні дії, зокрема щодо прийняття майна) без заміни кредитора, і всі правові наслідки настають для кредитора. Під уповноваженою особою слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження від кредитора на прийняття виконання обов`язку боржником або іншою особою. Такі повноваження можуть бути визначені, зокрема: у договорі між кредитором уповноваженою особою; у договорі між боржником та кредитором; кредитором у виданій ним довіреності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.3.4.2 договору відступлення права вимоги від 11 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою, сторони домовилися, що у разі отримання грошових коштів від боржників в рахунок виконання зобов`язань за договорами, перелік яких зазначений у додатках до цього договору, після набрання чинності пунктом 1.2. цього договору, первісний кредитор зобов`язаний перерахувати такі грошові кошти на рахунок нового кредитора № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України», протягом трьох робочих днів з дня отримання таких коштів.

Аналізуючи умови договору відступлення прав вимоги, суд приходить до висновку, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не є уповноваженою особою Державної іпотечної установи, в контексті ст.527 ЦК України.

Повідомленням про відступлення прав вимоги № 7053/11/2 ОСОБА_1 повідомлено, що установа є новим кредитором у зв`язку із відступленням прав вимоги банком за його договірними зобов`язаннями. Роз`яснено позичальнику про необхідність утриматися від оплати будь-яких коштів в погашення боргу за основним зобов`язанням на рахунки АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та звернутися до Державної іпотечної установи для узгодження подальших заходів щодо заборгованості за основним зобов`язанням.

Указаний лист з додатками, у тому числі примірник договору про відступлення права вимоги з реквізитами банківської установи, особисто отриманий позивачем в січні 2016 року, що в судовому засіданні підтвердила позивач. Вказана обставина свідчить про належну обізнаність позичальника про зміну кредитора та його реквізити.

Отже, суд доходить висновку про неналежне виконання позивачем договірних зобов`язань, оскільки позивачем після зміни кредитора безпідставно здійснювались платежі на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Неналежне виконання позичальником основного зобов`язання унеможливлює застосування таких юридичних наслідків, як припинення іпотеки та обтяження за іпотечним договором, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Доводи позивача в частині, що мировою угодою, укладеною між Банком та Державною іпотечною установою, визначено, що до моменту формування ліквідаційної маси та передачі усіх прав сплата заборгованості за кредитними договорами може відбуватися як через установу Банку, так і за реквізитами, вказаними у повідомленні Державної іпотечної установи, суд вважає не спроможними, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього позивачем не надано. Що стосується посилань на зазначену угоду в листі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому зазначено про врегулювання мировою угодою порядку взаємозвірок платежів, то це не спростовує висновків суду про відсутність домовленостей між установами щодо визначення уповноваженої особи для прийняття виконання зобов`язання.

Також суд відхиляє доводи позивача в частині, що з 17 вересня 2015 року по 21 квітня 2017 року Банк продовжував згідно з кредитним договором вести облік кредитних коштів за її кредитним договором, оскільки оригінал кредитного договору та інших документів, що стосуються кредитної справи, передані Банком лише 21 квітня 2017 року, з тих підстав, що це звільняє відповідача від обов`язку виконання зобов`язання на користь Державної іпотечної установи.

Крім того, суд не приймає доводи позивача щодо недійсності договору про відступлення права вимоги через невідповідність вимогам чинного законодавства, оскільки недійсність вказаного договору не є предметом позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81,247, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Державної іпотечної установи, про визнання основного зобов`язання за кредитним договором виконаним, іпотеки припиненою, зняття заборони обтяження з нерухомого майна та повернення оригіналів документів про право власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 08 серпня 2005 року Первомайським РВ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», , місцезнаходження: м. Київ, вул. С.Стрільців, 60;

Відповідач Державна Іпотечна Установа, , місцезнаходження: м. Київ, б-р. Лесі Українки, 34.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя І.В. Березовська