Справа № 676/5479/18
Номер провадження 2/676/176/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янці-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_7 , про поділ майна подружжя, стягнення моральної і матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя. В суді, уточнивши позовні вимоги, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її колишній чоловік ОСОБА_8 з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 1973 року до 19 травня 1983 року. В період шлюбу 01 квітня 1983 року згідно договору купівлі-продажу була придбана 1/4 частина жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу оформлений на ім`я ОСОБА_8 . За умовами договору у спільну сумісну власність було придбано частину будинку, яка складається з жилої кімнати площею 14,5 кв. м., кухні площею 8,2 кв. м., Ѕ частину коридору площею 1,5 кв. м., Ѕ тамбура. Вказана частина жилого будинку розташована на земельній ділянці площею 2547 кв м. В подальшому ОСОБА_8 перебудував належну їм частину будинку. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 червня 2005 року визнано право власності на самовільно збудовану частину будинку АДРЕСА_1 , що складає 43% будинковолодіння, розміром 11,70 х 7,10 кв. м. загальною площею 29,30 кв. м., в тому числі житловою 11,30 кв. м., прибудову до нього розміром 4,65 х 2,30 м. та побудований сарай розміром 4,0 х 2,40 м. Відповідно до ст. 22 КпШСУ майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною власністю. Просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 43/200 будинковолодіння по АДРЕСА_1 як частку у спільному сумісному майні подружжя.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.11.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 6 грудня 2018 року залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_6 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року в порядку забезпечення позову накладений арешт на частку 43/100 житлового будинку АДРЕСА_1 , що зареєстровано за ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.06.2005 р.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року призначено справу до розгляду.

08.01.2019 р. ОСОБА_6 звернулась з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 про визнання права власності та поділ майна подружжя. В суді збільшивши позовні вимоги зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_8 . Під час спільного проживання 01.04.1983 року ними за спільні кошти був придбаний житловий будинок по АДРЕСА_1 . 21.06.1983 року між нею та ОСОБА_8 був зареєстрований шлюб. 22.06.1983 р. сім`єю переїхали проживати до зазначеного будинку і зареєструвались в ньому. Так як будинок був маленький, в аварійному стані, разом з чоловіком розпочали будівництво більшого та зручнішого будинку. Після завершення будівництва рішенням суду за ОСОБА_8 було визнано право власності на будинок АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 961141, договору про поділ земельної ділянки від 28.02.2008 р. та договору дарування від 23.04.2008 р. за ОСОБА_8 було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0222 га кадастровий номер :04:002:0070, площею 0,0120 га кадастровий номер :04:002:0079, площею 0,0158 га кадастровий номер :04:002:0080. Майно придбане та створене за рахунок спільної праці під час шлюбу є спільним майном подружжя і вона має право на Ѕ частку в цьому майні. ОСОБА_3 , заперечуючи її право на будинок, який є спільним майном подружжя, змушує її знервуватись від чого погіршується стан її здоров`я, вона несе витрати на придбання ліків, тому вважає, що ОСОБА_3 їй заподіяна матеріальна та моральна шкода. Просить визнати житловий будинок та земельні ділянки розташовані за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 43/200 житлового будинку АДРЕСА_1 , на ј земельної ділянки площею 0,0222 га, право власності на Ѕ земельної ділянки площею 0,0158 га, право власності на Ѕ земельної ділянки площею 0,0120 га., стягнути з ОСОБА_3 на її користь 5000 грн. в відшкодування моральної шкоди, 2997,3 грн. в відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. в відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 5 лютого 2019 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 року цивільна справа за позовом ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, поділ майна подружжя, стягнення моральної і матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу об`єднана в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 30 травня 2019 року справа призначена до розгляду.

В суді представник позивача позов та його обґрунтування підтримала, просить задовольнити, зустрічний позов не визнала, мотивуючи порушенням її права на частку в спільному майні подружжя, просить відмовити в його задоволенні.

В суді відповідач ОСОБА_6 позов не визнала, подала відзив на позов, заперечила проти його задоволення мотивує тим, що майно, на яке претендує ОСОБА_3 , було створено за спільні кошти її та ОСОБА_8 під час спільного проживання, ОСОБА_4 не є громадянкою України і її права на частку в спадщині не порушуються, а тому вона є неналежним відповідачем, просить застосувати строки позовної давності, так як при житті ОСОБА_8 , ОСОБА_3 не ставила питання про поділ спільного майна подружжя, просить відмовити в задоволенні позову.

В суді представники відповідача ОСОБА_4 позов матері ОСОБА_3 визнала, позов ОСОБА_6 не визнала, подала відзив на позов, мотивує тим, що ј частина будинку була придбана в період шлюбу її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , реєстрація розірвання шлюбу відбулась 19.05.1983 року. В договорі купівлі-продажу ОСОБА_8 зазначив адресу місця проживання за якою проживав разом з ОСОБА_3 ОСОБА_9 не надала доказів спільного проживання з ОСОБА_8 до реєстрації з ним шлюбу. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.06.2005 року визнано право власності на добудову до жилого будинку, яка є спільним майном подружжя, не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_3 заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_6

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності 3 особи.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 1973 року до 19 травня 1983 року. Розірвання шлюбу зареєстровано 19 травня 1983 року про що зроблений актовий запис № 174, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 13.09.2001 року.

01 квітня 1983 року ОСОБА_8 придбав у власність Ѕ частину будинку загальною площею 26,7 кв. м. в тому числі житловою 14,5 кв. м. з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , яка складається з жилої кімнати 14,5 кв. м., кухні 8,2 кв. м., Ѕ частини коридору 1,5 кв. м., Ѕ частини тамбура і розташована на земельній ділянці площею 2547 кв. м.

21 червня 1983 року ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 21.06.1983 р.

Під час шлюбу за спільні кошти ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ними була здійснена добудова до житлового будинку, побудований сарай.

Оскільки будівництво проводилось самочинно, рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 червня 2005 року за ОСОБА_8 визнано право власності на самовільно збудовану частину будинку АДРЕСА_1 , що складає 43% будинковолодіння, розміром 11,70 х 7,10 кв. м. загальною площею 29,30 кв. м., в тому числі житловою 11,30 кв. м., прибудову до нього розміром 4,65 х 2,30 м. та побудований сарай розміром 4,0 х 2,40 м.

Право власності ОСОБА_8 на 43/100 жилого будинку АДРЕСА_1 зареєстровано АДРЕСА_1 -Подільським МБТІ 13.12.2005 р., р № 4671.

Згідно довідки-характеристики з інвентаризаційної справи МБТІ за ОСОБА_8 зареєстровано 43 АДРЕСА_2 домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка складається з будинку (літ. А-1) загальною площею 67,9 кв. м. в тому числі житловою 32,3 кв. м., веранди (літ. а), веранди (літ. а 1), сараю (літ. В), дерев`яного сараю (літ. в), сараю (літ. Ж).

Згідно договору поділу земельної ділянки від 8 лютого 2008 року у власність ОСОБА_8 перейшла земельна ділянка площею 0,0120 га., у власність ОСОБА_10 земельна ділянка площею 0,0158 га., яка розташована по АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_8 на частину земельної ділянки підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 961121 від 17.03 2008 р. та серія ЯГ № 974032 від 16.05.2008 р.

Частина земельної ділянки площею 0, 0222 га., яка розташована по АДРЕСА_1 залишилась у спільній власності ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 961420 від 17.03 2008 р.

Згідно договору дарування земельної ділянки від 3 квітня 2008 року ОСОБА_8 отримав в дар від ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,0158 га яка розташована по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 22, ч.1 ст. 24, ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), чинного на час придбання спірної квартири, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. Якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Згідно із ч.1 ст. 29 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Також аналогічне правове положення закріплене в ст. 60, 70 СК України, ст. 368 ЦК України.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до частин першої, другої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_8 під час шлюбу з ОСОБА_3 01.04.1983 року придбав у власність ј частину жилого будинку по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_3 подальшому придбана частина була перебудована і загальна площа збільшилась до 67,9 кв. м. в тому числі житлова до 32,3 кв. м.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 показали, що в 1983 році ОСОБА_8 та ОСОБА_6 придбали частину будинку по АДРЕСА_1 , який в подальшому перебудували. ОСОБА_3 в цьому будинку ніколи не бачили.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 почали проживати разом після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 ОСОБА_8 в 1983 році придбав за кошти батьків частину будинку по АДРЕСА_1 , яку в шлюбі з ОСОБА_6 перебудував та побудував ще інший будинок.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що ОСОБА_8 підшукував будинок за межами міста і придбав його в 1983 році для сім`ї.

Згідно довідки-характеристики з інвентаризаційної справи МБТІ за ОСОБА_8 зареєстровано 43 АДРЕСА_2 домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка складається з будинку (літ. А-1) загальною площею 67,9 кв. м. в тому числі житловою 32,3 кв. м., веранди (літ. а), веранди (літ. а 1), сараю (літ. В), дерев`яного сараю (літ. в), сараю (літ. Ж).

Тобто об`єкт який був придбаний під час шлюбу з ОСОБА_3 на даний час фактично перестав існувати.

Позивач не надала доказів, що житловий будинок з надвірними будівлями біля нього який зареєстрований на даний час за ОСОБА_8 є спільним майном подружжя, створений за їх спільні кошти в якому їй належить Ѕ частка.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_6 зазначила, що спірний будинок побудований за спільні кошти ОСОБА_8 і її, даний факт позивачем не спростований.

Враховуючи зазначені норми закону, надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 від 20.04.2018 р.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Вишневою міською державною нотаріальною конторою Київської області заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_8 .

Як вбачається із матеріалів спадкової справи з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_6 , дружина, ОСОБА_7 , донька, ОСОБА_4 , донька. В подальшому ОСОБА_7 відмовилась від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_6

Частина перша статті 1297 ЦК передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщинувимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Враховуючи, що ОСОБА_6 не надано доказів порушення її права на частку в спільному майні подружжя, відсутня відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину після смерті ОСОБА_8 , суд вважає, що ОСОБА_6 не позбавлена права оформити свої права на будинок АДРЕСА_1 в нотаріальній конторі, тому вимоги ОСОБА_6 про захист права власності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню через відсутність спору.

Витрати на правничу допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.. 12, 13 , 81-83, 89, 141, 262-265 ЦПК України, ст.. 61, 63, 69, 70, 71 СК України, 368, 372 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя відмовити.

ОСОБА_6 у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 , про поділ майна подружжя, стягнення моральної і матеріальної шкоди - відмовити.

Судові витрати між сторонами не розподіляються, покладаються на позивачів.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Кам`янець-Подільським МВ УМВС України, місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_7 , 1987 року народження, РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 липня 2019 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.