ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/11203/18

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4192/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Вадовської Л.М.,Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря-Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2019 року у складі судді Сегеда О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітніх дітей.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі до лютого 2015 року, від якого мають дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають з нею.

Зазначала, що 13 березня 2015 року між відповідачем і малолітніми дочками, від імені яких діяла вона ( ОСОБА_1 ), було укладено договір про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на квартиру, який не звільнив батька від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дітей.

Посилаючись на те, що діти :

-відвідували дошкільний заклад «Ясла-садок» №137, витрати на який у 2017 році склали 11 409,60 грн, у 2018 році - 4 349,72 грн.;

- у зв`язку з тимчасовим припиненням роботи вказаного дошкільного закладу відвідували приватний дитячий садок «Знайка», витрати на який склали 2 763 грн.;

-відвідували басейн, витрати на якій склали 1 500 грн.(510+510+480);

-оздоровлювалися, в тому числі за кордоном, унаслідок чого понесені додаткові витрати на загальну суму 127 686,67 грн. ( 32 366,67+95 320);

-відвідують школу «Англійська Хелен Дорон», витрати за яку вже склали 14 477 грн. (12 737+1740), при тому, що оплата щомісячної вартості навчання становить 1 160 грн.;

-у червні 2018 року зараховані до Французької школи м. Одеси, витрати за навчання в якій, вже склали 57 208 грн. (36 208+21 100), при тому, що майбутні додаткові витрати за навчання дочок у вказаній школі становитимуть мінімум 8 090 євро на рік, що у розрахунку на місяць складає 674,17 євро, а у гривневому еквіваленті-21 922,57 грн.,

позивачка просила на підставі ст.185 СК України стягнути з відповідача:

-додаткові витрати на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 24 242,57 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-додаткові витрати на їх утримання у розмірі 219 493,99 грн. одноразово (т.1а.с.1-4,40-42).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав за його безпідставністю (т.1а.с.108-112, т.2а.с.24-32).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16 січня 2019 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 25 січня 2019 року про виправлення арифметичної помилки, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зумовлені особливими обставинами, а саме: на навчання та зайняття спортом у розмірі 42 602,80 грн., що складає Ѕ частину від загальної суми витрат ОСОБА_1 на навчання малолітніх дітей.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (т. 2 а.с.64-71,77-78).

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та доводи апелянтів

Зазначене судове рішення оскаржено сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі (т.2а.с.84-88).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , зокрема, мотивована тим, що додаткові витрати у майбутньому на утримання дітей у розмірі 24 242,57 грн. щомісячно доведені та підтверджені документами, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про:

-відсутність платіжних квитанцій щодо оплати навчання у Французькій приватній школі за жовтень 2018 року у розмірі 28 645 грн., за листопад 2018 року у розмірі 29 980 грн. та оплати навчання дітей у школі «Англійська Хелен Дорон» у розмірі 12 737 грн., оскільки на підтвердження факту оплати цих коштів надані довідки учбових закладів та квитанції, копії яких знаходяться в матеріалах справи;

-можливість відповідача сплатити половину понесених нею поточних витрат на розвиток дітей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково, стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 додаткові витрати у розмірі 1 735 грн. (т.2а.с.96-98).

Апеляційна скарга ОСОБА_2 , зокрема, мотивована тим, що судом не враховано, що присуджену оплату за навчання здійснювали батьки позивачки, а тому ця сума не може бути стягнута з нього. Вважає, що в м.Одесі є великий вибір акредитованих навчальних закладів по вивченню іноземних мов за доступними цінами, що він готовий приймати активну участь у всебічному розвитку дітей та самостійно оплачувати їх навчання, за умови домовленості з позивачкою.

Відзив/заперечення на апеляційні скарги на надходили.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін та відповідача,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанцій в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково в частині одноразового стягнення додаткових витрат, суд першої інстанції керувався ст.185 СК України та виходив з того, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину визначається з урахуванням матеріального та сімейного становища сторін та стягнув одноразово половину понесених та доведених позивачкою додаткових витрат на навчання дітей у Французькій приватній школі м. Одеси та зайняття спортом у загальній сумі 42 602,80 грн.

Відмовляючи у позовних вимогах ОСОБА_1 про стягнення щомісячних додаткових витрат суд першої інстанції виходив з того, що вони не доведені та задоволенню не підлягають.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні щомісячних додаткових витрат, апеляційний суд вважає, що розмір разових додаткових витрат підлягає зміні з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що з 18 липня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_1 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.6-7).

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір`ю.

13 березня 2015 року між ОСОБА_3 та малолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені яких діяла позивачка ОСОБА_1 , було укладено договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею малолітнім дочкам права власності на Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності відповідачу на підставі договору про поділ майна подружжя від 06 лютого 2015 року, загальною площею 101,8 кв.м., житловою-37 кв.м., вартістю 1 377 834 грн. (т.1 а.с.8-10).

Відповідно до п.14 договору його укладення не звільняє батька від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дітей.

Після укладення зазначеного договору між сторонами виник спір з приводу спілкування батька з малолітніми доньками, внаслідок чого ОСОБА_3 у серпні 2015 року звернувся до суду із позовом про усунення перешкод шляхом встановлення графіку зустрічей з дітьми.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29 серпня 2016 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено порядок спілкування та побачень позивача з з обома доньками одночасно або окремо з однією з них в присутності матері кожної середи з 18 до 20 год. та кожної неділі з 11 до 18 год., а також у святкові дні-за попередньою домовленістю з матір`ю дітей, до стабільного покращення стану здоров`я дітей (т.1а.с.115-117,118-121).

Вказане рішення суду, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 не виконується, що стало підставою для звернення у жовтні 2018 року державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Праведного М.Ю. до Приморського відділу поліції в м.Одесі з поданням про притягнення її до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ст.382 КК України (невиконання судового рішення) т.1а.с.210-211.

Крім того, встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 25 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 відмовлено у позові до ОСОБА_2 про надання їй дозволу на оформлення документів та виїзд за межі України з малолітніми доньками без згоди та супроводу другого з батьків, для необмежених кількістю поїздок за межі України до досягнення доньками повноліття (т.1а.с.150-154).

Із змісту цього рішення видно, що ОСОБА_1 звертаючись до суду із вказаним позовом зазначала, що має бажання та матеріальну можливість їздити з дітьми в їх інтересах за межі України, з метою їх оздоровлення, розширення їх кругозору, стимулювання вивчення ними іноземних мов, здобуття освіти, але відповідач безпідставно не дає їй згоди на такі поїздки.

Під час судових спорів між сторонами ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами про скоєння ОСОБА_2 відносно неї кримінальних правопорушень (т.1а.с.7,8,9,10,11,12-13).

Наведені дані безумовно свідчать про те, що між сторонами існують неприязні відносини, пов`язані, крім іншого, з різними поглядами на виховання дітей.

Як вже зазначалось, у липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом про стягнення додаткових витрат, посилаючись на те, що тривалий час часткову участь у покритті витрат, пов`язаних з належним забезпеченням розвитку дітей та розширення їх кругозору, брали участь її батьки. Зокрема, її батько працював моряком і мав стабільний дохід, проте, у зв`язку з похилим віком не може ходити в рейси.

Посилаючись на те, що її матеріальний стан не дозволяє їй належним чином продовжувати задовольняти потреби своїх доньок на розвиток їхніх здібностей та оздоровлення, вона змушена звернутися до суду з даним позовом задля покриття хоча б суми додаткових витрат на дітей, що наведені в описовій частині постанови апеляційного суду (т.1а.с.1-3).

Згідно довідки ТОВ «Юні-Оріент Шиппінг Ейдженсі» від 23 травня 2018 дохід начальника відділу морських контейнерних перевезень ОСОБА_1 за останні 6 місяців становив 20 213,98 грн., тобто в середньому по 3 369 грн. на місяць (т.1а.с.25).

Із довідки ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 31 жовтня 2018 року дохід провідного фахівця з продажу ОСОБА_2 за останні 13 місяців становив 550 045,37 грн., тобто в середньому по 42 311 грн. на місяць (т.1а.с.200).

На утриманні ОСОБА_2 знаходяться батьки, які є пенсіонерами за віком (т.1а.с.144,145).

Таким чином, у справі, яка переглядається, встановлено, що у ОСОБА_1 припинено право на утримання (отримання аліментів) від ОСОБА_2 взамін набуття їх малолітніми дітьми права власності на нерухоме майно; офіційно підтвердженим доходом:

- ОСОБА_1 є середньомісячна заробітна плата у розмірі 3 369 грн. або 103,6 євро,

- ОСОБА_2 є середньомісячна заробітна плата у розмірі 42 311 грн. або 1301,8 євро.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд , та застосовані норми права

Згідно із вимогами ч.1ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що витрати на харчування дітей у дитячому садку, оплату за дитячий садок та витрати на туристичні послуги не є витратами на розвиток здібностей дітей та повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на утримання дітей.

Апеляційним судом також установлено, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у червні 2018 року були зараховані для навчання у Французьку приватну школу м.Одеси за бажанням матері, яке не було погоджено з відповідачем, з оплатою за навчання у 2018/2019 роках за двох дівчат , з урахуванням вартості шкільного інвентаря, щорічного внеску тощо, яке становить 8 090 євро, що у розрахунку на місяць складає 674,17 євро, а у гривневому еквіваленті-21 922,57 грн.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21 грудня 2018 року та відповіді департаменту освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації від 14 січня 2019 року видно, що ТОВ «Французька приватна школа» (код ) не має права та не надає послуги по наданню загальної середньої освіти, та не отримувало ліцензію на право провадження освітньої діяльності (т.1а.с.50-55,56).

Апеляційний суд вважає, навчання дітей у приватній школі, яка не має ліцензію на право провадження освітньої діяльності, а також оренда тенісного корту для занять тенісом, навчання у швейцарській лижній школі не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України, на що не звернув увагу суд першої інстанції, який помилково стягнув з відповідача на користь позивачки 1/2 частину вказаних витрат, які були підтверджені позивачкою (т.1а.с.13,14,15,44,58,60,61,160,161,162-164, т.2а.с.18).

Наявні у справі документи Французької приватної школи м.Одеси містять інформацію про вартість оплати за: реєстрацію, загальне навчання, щорічний внесок на загальноосвітні позашкільні заходи, групу продовженого дня, харчування, шкільні приналежності, транспорт тощо, проте не містять інформацію про вартість оплати за навчання французькою мовою.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, правових підстав для стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей у дітей у вигляді їх навчання французькою мовою - не вбачається.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення фактичних понесених додаткових витрат підлягає зміні.

Належними, допустимими та достовірними доказами, наданими позивачкою, доведено її додаткові витрати у загальній сумі 15 977 грн. (12 737+1740+1500), що складаються з оплати за:

1) навчання англійською мовою :

-в школі «Англійська Хелен Дорон» у 2017/2018 навчальному році у розмірі 12 737 грн. (т.1 а.с.12);

-в ТОВ «Приватний заклад освіти «Лондонська школа Англійської мови дістрікт» у

вересні 2018 року у розмірі 1740 грн. (т.1а.с.62);

2) відвідування дітьми басейну в ТОВ « Фітенерджі» у розмірі 1500 грн. (т.1а.с.57).

За таких обставин з відповідача слід стягнути одноразово додаткові витрати у розмірі 7 988,50 грн., що складають Ѕ частину від загальної суми додаткових витрат, яка понесла позивачка на навчання дітей іноземною мовою та зайняття спортом.

Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про те, що навчання дітей у Французькій приватній школі м.Одеси не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині додаткових витрат на утримання малолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 24 242,57 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, колегія суддів вважає правильним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказані висновки не спростовують.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2019 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на навчання та зайняття спортом у розмірі 7 988,50 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков