Справа № 306/270/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду від 22 травня 2019 року (головуючий суддя Ганчак Л.Ф.) про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Керецьківської сільської ради, третя особа: Управління Держземагенства у Свалявському районі про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування самовільно збудованого паркану, відновлення межі та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Свалявського районного суду від 22.05.2019, якою позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення місцевим судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просить вказану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим судом не було констатовано недоліків позовної заяви, не було постановлено ухвали про залишення позовної заяви без руху та час на усунення недоліків позивачу не надавався.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила задовольнити апеляційну скаргу частково змінити ухвалу місцевого суду, залишивши позовну заяву ОСОБА_1 з підстав, передбачених п. 9 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Підстав для відкладення розгляду справи колегія суддів не вбачала.

Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги сформовано некоректно по відношенню до сторін: не повністю зазначено відповідачів по справі, а саме в збільшених позовних вимогах відсутні відповідач Керецьківська сільрада та третя особа; позивачем та його представниками такі недоліки протягом розгляду справи не усунуті, а суд не може з власної ініціативи змінювати сторін; позивачем вказано невірні дані про адресу позивача; невизначеність у позовних вимогах потягла за собою те, що справа неодноразово відкладалася; позивач неодноразово змінював своїх представників, і в їх діях не було узгодженості щодо позову. У зв`язку з цим місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги неточні, позовна заява та заяви про збільшення позовних вимог не відповідають вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України в редакції 2005 року (ст.ст.175-177 ЦПК України в редакції 2017).

Проте, з такими висновками місцевого суду погодитися не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2014 року до суду першої інстанції надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Керецьківської сільради, третя особа: Управління Держзеагенства у Свалявському районі, у якому вона просила:

1.Визначити проходження межі між суміжними земельними діялнками позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 з урахуванням державних актів на землеволодіння, інвентарних справ, висновків та актів комісійного обстеження земельної комісії.

2. Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 своєю земельною ділянкою АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 перенести огорожу у межі її земельної ділянки, шляхом знесення існуючої. (т.1 а.с.2-4).

24.03.2015 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій ОСОБА_1 просила:

1.Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у коистуванні земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_2 шляхом демонтування самовільно збудованого, на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, паркану та перенесення останнього за межі вищевказаної земельної ділянки.

2.Відновити раніше визначену межу між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та встановити паркан (огорожу), який би відповідав необхідним нормам діючого законодавства (т.1 а.с.66-69, а.с.78-81).

Після проведення експертизи 29.07.2016, позивачем збільшено позовні вимоги до ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_1 просила:

1.Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_2 шляхом демонтування самовільно збудованого, на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, паркану та перенесення останнього за межі вищевказаної земельної ділянки.

2. Відновити раніше визначену межу між земельними ділянками та встановити паркан (огорожу), який би відповідав нормам діючого законодавства.

3.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну (немайнову) шкоду, в результаті неправомірних дій в розмірі 90000грн.

4. Стягнути з ОСОБА_2 судовий зібр в розмірі 1447,50грн. та за правову допомогу в розмірі 5000грн. (т.1 а.с.145-148).

Також 29.07.2016 було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач остаточно просила:

1.Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_2 . шляхом демонтажу самовільно збудованого, на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, паркану, який визначено на кадастровій схемі № 1 (та фото таблицях) до висновку № 1888 судової-технічної експертизи від 24.06.16 року в наступних місцях і точках:

- дерев`яного паркану, обмотаного металевим дротом, що встановлений від дороги загального користування, і проходячи через точку 7 закінчується на належній позивачу боковій частині господарської будівлі в АДРЕСА_2

- дерев`яного паркану, обмотаного металевим дротом, що починається від електричної опори, що розташована біля точки 5 і закінчується на краї навісу (4.6 м. від точки 4) в

АДРЕСА_3 .Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 та її членам сім"ї (іншим особам, що знаходяться на території земельної ділянки - кадастровий номер :07:004:004) будь-яких інших перешкод (фізичне недопущення до земельної ділянки, інше перешкоджання у користуванні та володінні земельною ділянкою, в тому числі побудова нового паркану на землі позивача, тощо) у володінні та користуванні земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_2

3.Відновити (встановити) тверду межу в натурі та місцевості належної земельної ділянки ( АДРЕСА_2 ) із суміжною земельною ділянкою, якою користується відповідач, і яка знаходиться у АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , у відповідності до технічної документації із землеустрою (визнаною рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 грудня 2014 року як такою, що відповідає закону), правовстановлюючих документів на належну ОСОБА_1 землю, що посвідчують право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:004:0004, та розмірів і поворотних точок, вказаних на кадастровій схемі Додатку № 1 (та фото таблицях) до висновку №1888 судової земельно-технічної експертизи від 24.06.16 року.

4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду (немайнову) шкоду, в результаті неправомірних дій ОСОБА_2 в розмірі 90000 тис. грн.

5.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1447,50 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 тис. грн., разом 6447 грн. (а.с. 159-162).

На момент подачі позовної заяви, заяв про збільшення, уточнення позовних вимог, відповідні питання врегульовувалось нормами ЦПК України у редакції до 15.12.2017.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зі змісту цієї норми видно, що саме позивач на власний розсуд обирає позовні вимоги, обґрунтовує їх викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Обґрунтування ОСОБА_1 своїх позовних вимог викладом обставин, які в процесі розгляду справи виявляються непереконливими, недоведеними належними й допустимими доказами, не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті заявлених вимог, а не для залишення позовної заяви без розгляду.

Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017) виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК України.

На момент постановлення оскаржуваної ухвали, вказане питання врегульовано пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України (у редакції після 15.12.2017) .

Так, згідно вказаної норми суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Зважаючи на неодноразову зміну та уточнення позовних вимог позивачем, суд повинен, з дотриманням процесуальної форми, навести конкретний перелік недоліків позовної заяви (заяви про збільшення позовних вимог), та надати позивачу строк для усунення цих недоліків.

Без зазначення конкретних недоліків та без надання позивачу строку для усунення цих недоліків, суд першої інстанції не вправі був залишати позовну заяву без розгляду з підстав передбачених п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

На дані обставини місцевий суд уваги не звернув, що призвело до постановлення помилкової ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, слід скасувати.

Оскільки апелянт просив направити справу на новий розгляд, а статтею 379 ЦПК України передбачено направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Свалявського районного суду від 22 травня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Головуюча:

Судді: