Справа № 729/250/19
2/729/166/19 р.

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
31 жовтня 2019 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області
в складі : головуючого судді Демченко Л.М.,
за участю секретаря Іллюши Т.Л.
представника позивачки ОСОБА_1 ,
представника відповідачки ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Бобровицька міська рада Чернігівської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

У С Т А Н О В И В :
Позивачка в судовому засіданні 05.09.2019 року( в подальшому розгляд справи проводився у її відсутність) та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові та пояснили, що в 2014 році ОСОБА_3 отримала у власність земельні ділянки по АДРЕСА_3 після смерті матері ОСОБА_7 Відповідачка ОСОБА_8 , яка є власником сусіднього будинку АДРЕСА_3 2015 році порушила межі земельних ділянок, захопила частину земельної ділянки, перемістила межу по довжині 25, 6 м. на 1,94 м. по АДРЕСА_4 . АДРЕСА_3 вглиб земельної ділянки до 0, 42 м., посадила дерева, чим позбавила її права як власника користування земельною ділянкою, звільнити в добровільному порядку відмовляється. У вересні 2015 року представником ТОВ «Юридична компанія «Білоус і партнери» ОСОБА_9 О ОСОБА_10 В., було складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який вони з відповідачкою підписали. Через деякий час ОСОБА_3 звернулась з заявою до сільської ради про анулювання акту у зв`язку із незгодою з викладеним у ньому. В 2016 році була замовлена інша технічна документація інженеру землевпоряднику ОСОБА_11 , який склав схему, яка підтверджує факт порушення меж земельних ділянок відповідачкою, шляхом переміщення межі земельної ділянки. Вважають, ця схема є правильною та не погоджуються з схемою, наданою представницею відповідачки, складеною інженером-землеупорядником ОСОБА_12 , оскільки вона не відображає факту захоплення земельної ділянки ОСОБА_13
Представниця відповідачки вимоги не визнала та пояснила, що відповідачка не порушувала межі земельних ділянок ОСОБА_3 , так як розміри земельних ділянок відповідають кадастровим планам земельних ділянок, отриманих позивачкою у власність в 2014 році. Не погоджується з схемою, яка міститься в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, складених ФОП ОСОБА_11 , оскільки точки та проміри перетину земельних ділянок, які позивачка вважає незаконно захопленими відповідачкою, визначеній інженером-землевпорядником ОСОБА_11 по державному акту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зареєстрованому в НКС. На час складання схеми вже існував витяг з ДЗК про земельну ділянку та кадастровий план на земельну ділянку, де власником вказана ОСОБА_3 , а тому державний акт на її думку не повинен бути врахований, так як виданий в 2004 році на ОСОБА_7 , а не на ОСОБА_3 , як зазначено в схемі. Також з вказаної схеми видно, що межі земельних ділянок та проміри ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , зареєстровані в НКС не порушені та відповідають кадастровому плану спірної земельної ділянки позивачки. Крім того, 25.09.2015 року складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання інженером-землевпорядником ОСОБА_15 , під час складення якого сторони досягли взаємної згоди, що встановлення межових знаків, і відповідачка відступила від існуючої на той час межі ще на 1,20 м в бік своєї земельної ділянки, і з того часу відповідачкою не порушувались встановлені межі і жодних перешкод у користуванні земельною ділянкою не чинилось, тим паче вона не захоплювала частину земельної ділянки, на яку вказує ОСОБА_3 . В наданій нею схемі обміру земельної ділянки, складеній інженером-землевпорядником ОСОБА_12 відображені межі земельних ділянок за даними обміру та межі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за даними ДЗК і обміри ділянок підтверджують відсутність порушення відповідачкою прав позивачки щодо користування земельною ділянкою.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.133, 134).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що спір між сторонами щодо меж земельних ділянок виник в 2015 році. Земельні ділянки по АДРЕСА_1 АДРЕСА_3 розділені по межі парканом, який відповідачкою не переміщався. ОСОБА_6 жодним чином не перешкоджала користуванню земельними ділянками ОСОБА_3 . У вересні 2015 року здійснювалися обміри вказаних земельних ділянок інженером-землевпорядником ОСОБА_15 , був кладений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, де сторони в добровільному порядку дійшли згоди щодо встановлення меж між домоволодіннями. Через деякий час до сільської ради звернулась ОСОБА_3 з листом про відмову щодо встановлення меж згідно вказаного вище акту.
Свідок ОСОБА_17 , землевпорядник Олександрівського старостинського округу пояснила, що вона була присутньою під час підписання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання 25.09.2015 року, де сторони досягли згоди встановити межові знаки з урахуванням того, що відповідачка перемістила межу земельної ділянки в бік своєї земельної ділянки приблизно на 1 метр. Через деякий час ОСОБА_3 подала в сільську раду заяву, де просила вважати акт за 25.09.2015 року недійсним. По замовленню позивачки для виготовлення технічної документації приїздили три різні інженери-землевпорядники. Останній раз в 2016 році була виготовлена технічна документація ОСОБА_11 , але ОСОБА_6 відмовилася від підписання акту погодження меж земельних ділянок. Земельні ділянкі по АДРЕСА_3 2009 році приватизовані колишнім їх власником ОСОБА_18 До переходу права власності на земельні ділянки до ОСОБА_3 власником землі була її мати ОСОБА_7 Станом на вересень 2015 року з боку відповідачки самозахоплення земельної ділянки позивачки та не було.
Свідок ОСОБА_19 показала, що на час придбання її дочкою будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_3 існували межі земельних ділянок між її садибою та садибою позивачки. Ніхто з її родини не порушував межі, але в 2015 році позивачка висунула претензії щодо самовільного захоплення землі. У вересні 2015 року ними було підписано акт прийомки-передачі межових знаків, було погоджено встановлені межі земель і від межі в бік земельної ділянки відповідачки відступлено 1,20 м. землі. З того часу з боку останньої межі земельної ділянки не порушувались.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, її представника, представника відповідачки та свідків, суд приходить до такого висновку.
ОСОБА_6 являється власником земельних ділянок, призначених для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (сільськогосподарські угіддя рілля) площею 0, 3238 га. та 0, 2500 га. в АДРЕСА_3 згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 20.06.2013 року (а.с.104-119).
Згідно норми ст. 103 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами( стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У пункті 25 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вказано, що суд сприяє сторонам у виконанні їх обов`язку подати свої
докази , для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.
Визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки є основними завданнями земельно-технічної експертизи, що викладено в п. 6.1 науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5.
Враховуючи вимоги цивільного процесуального законодавства щодо сприяння сторонам у виконанні їх обов`язку подати свої докази, суд роз`яснював вимоги вказаної правової норми та пропонував скористатись сторонам своїм обов`язком щодо надання доказів та заявити клопотання про призначення експертизи, однак сторони відмовилися від проведення експертизи, висловлюючи позицію про недоцільність її проведення по справі, а тому судом проведено розгляд справи на підставі наявних документів.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ч.ч.1-5 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Відповідно до ст. 195 ЗК України основними завданнями ведення державного земельного кадастру є забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки, застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок, запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.
З показів свідків судом також встановлено, що під час складання вказаного вище акту відповідачкою в бік своєї земельної ділянки було відступлено позивачці 1,20 м. Надалі, що не заперечувалось і представником відповідачки, ОСОБА_3 зверталась із заявами до сільської ради, в якій зазначила, що вона не згодна із даним актом та вважає його недійсним.
На замовлення ОСОБА_3 в 2016 році ФОП ОСОБА_11 була виготовлена технічна документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно якої було визначені нові координати межі земельної ділянки, належної ОСОБА_3 Від погодження встановлених межових знаків згідно даної технічної документації користувачі суміжних земельних ділянок, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 відмовилися, що підтверджується записами інженера землевпорядника ОСОБА_24 (а.с.25-60).
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що відповідачка самовільно захопила її земельну ділянку, перемістивши її межу на розміри вказані на схемі складеній інженером-землевпорядником ОСОБА_11 ( а.с. 61).
У даній схемі ОСОБА_11 , зазначені точки та проміри перетину земельних ділянок по державному акту ОСОБА_3 (згідно матеріалів справи, державні акти видані на ім`я ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 по НКС на довжину 25,6 м. на 1,94 м, вглиб до 0,42 м. Згідно реєстрації земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в НКС, межі земельних ділянок не порушені. Крім цього, з технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) площа земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_3 не змінилася, кожна земельна ділянка площею по 0, 2500 га, даний факт підтвердили свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , ( а.с. 25-61).
На спростування доводів позивачки та її представника, представником відповідачки надана схема, складена сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_12 , в якій зазначені обміри земельних ділянок по АДРЕСА_1 та 39 в с АДРЕСА_3 , де зазначена межа по фактичному користуванню на даний час земельними ділянками позивачкою та відповідачкою, з яких також видно, що ОСОБА_6 по факту користується меншою земельною ділянкою, ніж зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Також в даній схемі відображена межа вказаних вище земельних ділянок за даними ДЗК, з якої не вбачається порушень меж земельних ділянок належних ОСОБА_3 з боку відповідачки, а також самозахоплення частини земельної ділянки призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах вказаних позивачкою.
Кожна із сторін в судовому засіданні посилалася на схеми обміру земельних ділянок, надані нею до суду.
На виклик до суду інженери землевпорядники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на схеми складені якими посилались сторони, з метою встановлення всіх обставин у справі, не з`явились.
Відповідно до ч.1 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними (ч.1 ст. 106 ЗК України).
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2 ст. 152 ЗК України).
У пункті 7 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).
Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правовий висновок Верховного Суду України № 6-84цс14 від 03.09.2014).
Судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були детально досліджені в судовому засіданні, не встановлено факту самовільного захоплення частини земельної ділянки позивачки, відповідачкою, а отже суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині звільнення самовільно захопленої земельної ділянки.
Щодо вирішення позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні земельними ділянками розташованими по АДРЕСА_3 , що мають форму прямокутників і обмежені лініями розподілу А-Б-В-Г-1-2-3-4-5-6-7-8-9-10 відповідно до креслення перенесення меж земельної ділянки в натуру Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 по лініях вказаних у схемі необхідно зазначити наступне.
Згідно з вимогами ст.ст.4, 81 ЦПК України, кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевказані правові норми та те, що позивачкою та її представником не обґрунтована інша частина зазначених вище позовних вимог не зазначено та не надано суду відповідних доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 51,76- 81,89, 95, 103, 141, 258,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 103, 106, 107, 125, 126, 152, 153, 158, 195 ЗК України, 15,16, 321,391 ЦК України ,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Демченко