Справа № 755/7453/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації про встановлення факту спільного постійного проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною , в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_2 з 1998 року однією сім`єю з матір`ю, ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, також визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що позивач доводиться рідною донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Похованням матері займалась особисто позивач. Так, з 1998 року позивач з матір`ю проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 , у зв`язку із тяжкою хворобою геморагичний (мозку) інфаркт та потребувала постійного догляду за нею. Отже, ця квартира належить позивачу на праві власності. Так, матері позивача належала квартира АДРЕСА_3 . У цій квартирі з 1998 року проживав двоюрідний брат позивача зі своєю сім`єю до 2001 року. Батько, ОСОБА_5 з позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не проживав з 1965 року і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач є єдиною дитиною. Так, 20 квітня 2018 року, ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Черповицького М.Ю. для оформлення спадщини, проте останній надав роз`яснення відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину є неможливим, через те, що пропущений встановлений шестимісячний строк та відсутні правовстановлюючі документи. Виявилось, що замість оригіналу свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_3 є лише копії. Таким чином, після смерті матері ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею та відповідно через те, позивач та її мати проживали разом і на момент смерті ОСОБА_7 , позивач вважається такою. Що прийняла спадщину. У зв`язку із вище викладеним, позивач змушена була звернутись до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, додавши, що інших спадкоємців, крім позивача, після смерті спадкодавця немає, іншим шляхом, ніж за судовим рішенням, позивач не може захисти свої спадкові права.

Представник відповідача, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Десятої КДНК копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3

26 червня 2019 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи копію матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3

26 червня 2019 року протокольною ухвалою задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про виклик свідків, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів з КП « Київське міське бюро технічної інвентаризації» задоволено. Витребувано інформацію, кому належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 додавши копію правовстановлюючого документу на вказану квартиру.

26 червня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

15 липня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про долучення до матеріалів справи відповідь з БТІ м. Києва.

04 листопада 2019 року представник позивача ОСОБА_1 подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме оригінал акту про спільне проживання від 01 листопада 2019 року.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у відповідності до Свідоцтва про народження (повторне) ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 2007 року, батьками позивача являлися ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) від 24 квітня 2007 року серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про смерть виданого 31 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 790.

01 вересня 2010 року між позивачем та ритуальною службою СКП «Спеціалізований комбінат ПКПО» укладено договір - замовлення № 7.5653.3 на організацію та проведення поховання, а також ОСОБА_2 підписаний Додаток №1 до вище вказаного договору, якому міститься найменування товару та послуг, а також їх вартість. Крім цього, позивачу ОСОБА_2 , 01 вересня 2010 року видано довідку про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва, з якої вбачається, зо саме позивач здійснила поховання своєї матері та оплатила всі необхідні послуги та товари пов`язані з її похованням.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтями 1261-1265 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

04 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до Десятої КДНК про прийняття спадщини та 05 березня 2013 року нотаріальна контора надала відповідь згідно якої позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_2 пропустила шестимісячний строк.

20 квітня 2018 року Приватним нотаріусом КМНО Черповицьким М.Ю. надано роз`яснення, яким повідомив ОСОБА_2 , що у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений та відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, видача свідоцтва про право на спадщину не уявляється можливим.

Згідно ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У п. 5.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, вважається таким. Що прийняв спадщину. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, будинкова книга та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Так, тимчасово виконуючим обов`язків генерального директора ДП «Укржитлосервіс» ОСОБА_11 складено акт про спільне проживання від 01 листопада 2019 року, відповідно до якого сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_10 підтвердили факт спільного проживання сім`ї у складі : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 .. ОСОБА_13 за адресою : АДРЕСА_4 в період з 1998 року по 2010 рік.

Факт постійного проживання позивача з померлою ОСОБА_3 однією сім`єю з 1998 року також підтверджується показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_12

Покази свідків на підставі ст.76 ЦПК України є доказами по справі, на підставі яких встановлюються наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи.

Так, допитаний в судовому засіданні 19 серпня 2019 року, як свідок ОСОБА_16 , пояснила, що є сусідкою померлої ОСОБА_3 з кінця 1990 року. ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача, була інвалідом, тому бачила її лише декілька разів. Її донька ОСОБА_2 постійно за нею доглядала та проживала разом з нею.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є сусідкою з 1998 року. В квартирі проживала ОСОБА_2 , її мати ОСОБА_3 та діти позивача. Мати хворіла і в 2010 році померла. Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не виходила на вулицю на вулицю та потребувала постійного догляду.

Свідок ОСОБА_14 є сусідкою позивача та померлої ОСОБА_3 з 1998 року. Мати позивача дуже хворіла останнім часом. ОСОБА_2 проживала разом зі своєю матір`ю та дітьми в одній квартирі. Здійснювала догляд за своєю матір`ю так як остання взагалі не виходила з дому. В 2010 році померла мати позивача ОСОБА_3 .

У суду не має підстав ставити під сумнів відомості, що повідомлені свідками, дані про їх заінтересованість відсутні, їх показання підтверджуються письмовими доказами у справі.

Отже, будь-яких інших доказів, на підставі яких суд міг би встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи, сторонами не надано.

Відповідно до позовних вимог, позивач просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 з 1998 року по день смерті ОСОБА_3 - 30 серпня 2010 року. Однак, на момент виникнення даних правовідносин діяв Цивільний кодекс УРСР від 18 липня 1968 року відповідно до якого, а саме п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління бо володіння спадковим майном.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 в період з 1998 року по 30 серпня 2010 року та визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_3 , отже виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення позовних про встановлення факту спільного проживання з 1998 року, оскільки позивач разом зі своєю матір`ю проживали за іншою адресою, а ніж тією за якою позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли та продовжують існувати після набрання ним чинності.

Виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється.

На підставі викладеного, враховуючи наявні письмові докази у справі та покази свідків, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання ОСОБА_2 однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 в період з 01 січня 2004 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України від 16 березня 2003 року, вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.

На підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України способом захисту цивільних справ є визнання права.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4/-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

11 грудня 1995 року Виконавчим комітетом Дарницької районної Ради народних депутатів м. Києва на підставі розпорядження від 11 грудня 1995 року № 1822, ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого на праві приватної власності ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_3 загальною площею 31,7 кв.м. Разом зі свідоцтвом про право власності на квартиру надано технічний паспорт із зазначенням характеристики вище вказаної квартири.

З позовної заяви та роз`яснення Приватного нотаріуса КМНО Черповицького М.Ю. вбачається, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_3 .

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки дане нерухоме майно є складовою спадкової маси спадкодавці , що на момент смерті належало їй на праві приватної власності, однак оригінал правовстановлюючих документів , а тому встановивши факт належності спадкодавці на праві власності спірної нерухомості, суд вважає за можливе визнати за позивачем як спадкоємцем першої черги за законом право власності на АДРЕСА_5 розташована АДРЕСА_6 по АДРЕСА_7 , при цьому судом ураховано, що визнання за позивачем права власності на частину квартири є таким, що не порушує прав та законних інтересів третіх осіб

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду і суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.16, 328, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації про встановлення факту спільного постійного проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю в період з 01 січня 2004 року по час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2019 року.

Суддя Н.О. Яровенко