Постанова

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 523/3319/16-ц

провадження № 61-42519св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2017 року у складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Черевка П. М., Громіка Р. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року у складі судді Шепітко І. Г. позов задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , на протязі останніх 6 років на АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2018 року апеляційне провадження у справі закрите на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов`язки Одеської міської ради, а тому у неї відсутнє право на оскарження заочного рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Одеська міська рада у касаційній скарзі просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що на час коли раді стало відомо про заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року, відумерла квартира вже не належала спадкодавцю ОСОБА_3 , а належала на підставі цього рішення ОСОБА_1 , а тому у ради не було і немає підстав для звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою без скасування рішення суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року у справі № 523/3319/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності у порядку спадкування за законом, позов задоволено (а. с. 53).

10 березня 2017 року Одеська міська рада оскаржила вказане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, посилаючись на те, що рішення стосується її прав та обов`язків, оскільки спадщина є відумерлою (а. с. 60-66).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15 дійшов висновку, що: «відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках».

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Тлумачення статті 13, частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) дозволяє стверджувати, що правом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції наділені, у тому числі й, особи, які не брали участі у справі, за умови, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Частиною 1 статті 1277 ЦК України передбачено, що, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Встановивши, що в апеляційній скарзі не наведено доводів про те, що Одеська міська рада звернулася до суду за місцем знаходженням нерухомого із заявою про визнання майна спадщини відумерлою, та не надано до скарги ніяких доказів з цього приводу, а тому відсутні підстави вважати, що ухвалене судове рішення завдає шкоди Одеській міській раді, що виражається у несприятливих для неї наслідках, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційне провадження слід закрити.

Доводи касаційної скарги про те, що на час коли раді стало відомо про заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року, відумерла квартира вже не належала спадкодавцю ОСОБА_3 , а належала на підставі цього рішення ОСОБА_1 , а тому у ради не було і немає підстав для звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою без скасування рішення суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про те, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко