КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/8853/16-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Кирилюк Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького Олександра Анатолійовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року у складі судді Антонової Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького Олександра Анатолійовича про визнання незаконним нотаріальних дій та визнання недійсними свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького О.А. про визнання незаконним нотаріальних дій та визнання недійсними свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті 13 вересня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко 0.І, заведена спадкова справа, а 25 квітня 2013 року на підставі наказу Головного управління юстиції у м. Києві № 229/6 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. в порядку заміщення приватного нотаріуса цього ж нотаріального округу Марченко 0.І., було прийнято спадкову справу для подальшого провадження. 28 травня 2013 року вона отримала від відповідача листи № 92 від 21 травня 2013 року; № 97 від 22 травня 2013 року; № 127 від 10 червня 2013 року про передачу спадкової справи та видачу на її ім`я свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя.

Позивач також зазначала, що 12 червня 2013 року звернулася до відповідача з проханням надати їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, проте відповідач повідомив їй, що передав ці свідоцтва її сину ОСОБА_3 на підставі виданої нею 27 березня 2012 року довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., якою вона уповноважила ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після смерті її чоловіка.

Вказувала, що ознайомившись зі змістом вказаної довіреності помітила, що в неї внесені зміни (закреслення слів та дописки), які були відсутні на час її видачі. У зв`язку з чим того ж дня скасувала цю довіреність.

Посилаючись на те, що правовстановлюючими документами на нерухоме майно незаконно заволоділи стороні особи проти її волі та вона позбавлена права розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд просила визнати незаконними дії відповідача щодо прийняття від ОСОБА_4 , який діяв від її імені на підставі довіреності від 27 березня 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І . , яка мала дописки та інші не застережені видавником документа виправлення, заяв про видачу на її ім`я свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя, а також визнати недійсними видані нотаріусом свідоцтва про право власності на частку нерухомого майна у спільному майні подружжя.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О.А., посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що нотаріальні дії скаржником були вчинені у повній відповідності до чинного законодавства України та його дії, як нотаріуса, не могли бути судом визнані незаконними.

Вказано, що в позовній заяві ОСОБА_1 відсутні конкретні підстави визнання недійсними свідоцтв та позивач не зазначає у який спосіб оформлення свідоцтв, що посвідчує її право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя порушує її права, та які саме.

Також зазначено, що у вимогах та особистих поясненнях ОСОБА_1 . відсутні посилання на те, що вона не погоджується з набуттям у власність 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, не оспорює вона також ані розмір частки, ані обсяг майна, не зазначає що вказане майно в дійсності має належати іншим особам (спадкоємцям), та яким саме.

Посилаючись на те, що районний суд так і не з`ясував чи порушені права позивача шляхом оформлення на її ім`я права власності на 1/2 частку у спільному сумісному майні подружжя, а також те, що позивач не посилається на жодну статтю цивільного законодавства, яка була порушена при видачі свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя на її ім`я та не зазначає жодних підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представників ОСОБА_1 , які просили апеляційну скаргу відхилити, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим 13 вересня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. була заведена спадкова справа (а.с.6).

Встановлено, що 27 березня 2012 року позивачем на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., якою ОСОБА_1 уповноважила вказаних осіб зокрема на оформлення своїх спадкових прав на майно спадкодавця; оформлення, отримання та подання необхідних документів для оформлення та отримання свідоцтв про право на спадщину; оформлення, отримання та подання всіх необхідних документів для переоформлення грошових коштів у банківських установах; після оформлення спадкових прав на майно проведення їх державної реєстрації; на представництво її інтересів (а.с.9).

Встановлено, що 28 березня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які діяли від імені позивача, звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. із заявою про внесення виправлення у довіреність від 27 березня 2012 року (а.с.11).

На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. внесені виправлення у довіреність, видану позивачем 27 березня 2012 року на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме викреслено слова «на спадщину на майно» та замінено їх словами «власності на частку у спільному майні подружжя», а також дописано «отримувати свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя».

Встановлено, що на підставі наказу Головного управління юстиції у м. Києві «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко 0.І.» № 229/б в порядку заміщення останньої, 25 квітня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким O .A . прийнято спадкову справу для подальшого провадження.

На підставі заяв ОСОБА_4 , поданих від імені ОСОБА_1 , від 21 травня 2013 року, від 22 травня 2013 року та від 10 червня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. були видані свідоцтва про право власності, а саме: свідоцтво за реєстровим № 1202 від 21 травня 2013 року на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 ; свідоцтво за реєстровим № 1206 від 21 травня 2013 року на 1/2 частку від 12/100 часток квартири АДРЕСА_2 ; свідоцтво за реєстровим №1213 від 22 травня 2013 року на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 ; свідоцтво за реєстровим №121, від 22 травня 2013 року на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_4 ; свідоцтво за реєстровим № 1459 від 10 червня 2013 року на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1412 га по АДРЕСА_4 (а.с.13-20).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надавала згоди на внесення будь-яких дописок та виправлень, в тому числі щодо права повірених на отримання свідоцтв про право власності на спільне майно подружжя, у довіреність від 27 березня 2012 року і вказані дописки та виправлення були відсутні на дату її видачі.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Твердження апеляційної скарги про те, що нотаріальні дії скаржником були вчинені у повній відповідності до чинного законодавства України та його дії, як нотаріуса, не могли бути судом визнані незаконними, а в позовній заяві ОСОБА_1 відсутні конкретні підстави визнання недійсними свідоцтв та позивач не зазначає у який спосіб оформлення свідоцтв, що посвідчує її право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя порушує її права, та які саме, колегія суддів визнає безпідставними.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про нотаріат», в редакції чинній на час видання оскаржуваних свідоцтв, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, скарг документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

За змістом частини другої глави 8 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року у редакції чинній на час внесення вчинення оспорюваних нотаріальних дій, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене.

Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 Закону України «Про нотаріат», а також перевіряє його дієздатність та обсяг наданих йому повноважень. Дійсність нотаріально посвідченої довіреності перевіряється нотаріусом за Єдиним реєстром довіреностей, за винятком довіреностей, які посвідчено або видано за кордоном компетентними органами іноземних держав, за умови їх легалізації уповноваженими органами. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса. У разі наявності сумнівів щодо обсягу повноважень уповноваженого представника, а також його цивільної дієздатності нотаріус має право зробити запит до відповідної фізичної або юридичної особи, від імені якої діє представник.

Згідно з пунктом 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 3253/5, у редакції, чинній на час внесення виправлень у довіреність, дописки чи виправлення, зроблені у тексті посвідчувального напису, застерігаються нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису і скріплюються його підписом і печаткою із зазначенням дати.

Таким чином, чинним, на момент посвідчення довіреності № 450 та на час прийняття відповідачем від ОСОБА_4 заяв про видачу свідоцтв, законодавством не передбачалося внесення змін у текст довіреностей, а тільки у документи, видавником котрих є нотаріус.

Враховуючи, що внесені у довіреність від 27 березня 2012 року за реєстровим №450 відповідні доповнення було внесено без відома довірителя, оскільки вказане мало місце не під час вчинення нотаріальної дії, а саме видачі відповідної довіреності, а сама довіреність рішенням суду є скасованою, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позову.

Посилання апеляційної скарги на те, що у вимогах та особистих поясненнях ОСОБА_1 . відсутні посилання на те, що вона не погоджується з набуттям у власність 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, не оспорює вона також ані розмір частки, ані обсяг майна, не зазначає що вказане майно в дійсності має належати іншим особам (спадкоємцям), та яким саме, колегія суддів визнає такими, що не спростовують висновків суду та не вказують на незаконність постановленого у справі рішення.

При цьому, колегія суддів враховує те, що у довіреності за реєстровим № 450, на час її видачі позивачем 27 березня 2012 року, не зазначалося про право повірених осіб отримувати свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на належне позивачу майно (вчиняти цю юридичну дію).

При цьому, колегія суддів враховує долучену до справи копію постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року, а встановлені обставини якої згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню (а.с.197-198).

Так, вказаним судовим визнано незаконною нотаріальну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. щодо внесення змін (дописок, закреслення слів) у довіреність, видану ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за реєстровим № 450, посвідчену 27 березня 2012 року на бланку ВРР 670610, за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрованої за № 27/02-18 від 28 березня 2013 року.

Визнано незаконними нотаріальні дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. щодо видачі на підставі заяви ОСОБА_4 , котрий діяв на підставі довіреності, в котру внесені зміни (дописки, закреслення слів) 28 березня 2013 року за реєстровим № 450, посвідченої від 27 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. на ім`я ОСОБА_1 наступних свідоцтв про право власності на спільне сумісне майно подружжя:

1)Свідоцтво за реєстровим № 110 від 28 березня 2013 року на Ѕ частки квартири АДРЕСА_5 ;

2)Свідоцтво за реєстровим № 113 від 28 березня 2013 року на Ѕ частки машиномісця АДРЕСА_6 .

Визнано недійсними наступні свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. на ім`я ОСОБА_1 за заявою ОСОБА_4 , котрий діяв на підставі довіреності від 27 березня 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за реєстровим № 450, в котру внесені зміни (дописки, закреслення слів) 28 березня 2013 року, а саме:

1)Свідоцтво за реєстровим № 110 від 28 березня 2013 року на Ѕ частки квартири АДРЕСА_5 ;

2)Свідоцтво за реєстровим № 113 від 28 березня 2013 року на Ѕ частки машиномісця АДРЕСА_6 .

Враховуючи, що позивач не подавала відповідачу заяву про видачу на її ім`я свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя та не отримувала їх, й відповідачем, який видав та віддав свідоцтва про право власності на майно позивача сторонній особі, було порушено її право, передбачене ч. 1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат», а тому з метою відновлення становища, яке існувало до порушення, районним судом обґрунтовано це здійснено шляхом визнання недійсними свідоцтв про право власності, що у свою чергу, призведе до скасування державної реєстрації права власності на підставах цих свідоцтв та позивачу буде повернуто право особисто подати нотаріусу заяву про видачу на її ім`я свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя, отримати їх та розпоряджатися майном на власний розсуд, тобто реалізувати право, якого вона була позбавлена незаконними діями відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького Олександра Анатолійовича відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: