У Х В А Л А

28 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 610/1030/18

Провадження № 14-436цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідача Гудими Д. А.,

суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом Приватного підприємства «Міловське» (далі - позивач) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини» (далі - товариство), Відділу з питань державної реєстрації речових прав на рухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання недійсними договорів оренди та скасування рішень про державну реєстрацію

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини» на постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року та

в с т а н о в и л а :

у квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати недійсними договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0007 і :03:000:0004 (далі - земельні ділянки), укладені 6 грудня 2017 року товариством з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - оскаржені договори оренди);

- скасувати рішення про державну реєстрацію за товариством права оренди земельних ділянок (індексний номер 38796691 від 18 грудня 2017 року й індексний номер 38827510 від 19 грудня 2017 року) (далі - оскаржені рішення)).

Позов мотивував такими обставинами:

- ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 лютого 2014 року належить земельна ділянка площею 4,1243 га з кадастровим номером :03:000:0007 . За життя спадкодавець ОСОБА_3 уклав з позивачем договір оренди цієї земельної ділянки від 5 травня 2008 року строком на десять років;

- ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 грудня 2015 року належить земельна ділянка площею 4,3441 га з кадастровим номером :03:000:0004 . За життя спадкодавець ОСОБА_4 уклала з позивачем договір оренди цієї земельної ділянки від 5 травня 2008 року строком на десять років;

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як нові власники земельних ділянок зазначені договори оренди не розірвали, а 6 грудня 2017 року уклали оскаржені договори оренди;

- останні є недійсними, як і здійснена на їх підставі державна реєстрація права оренди за товариством, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують права позивача.

27 листопада 2018 року Балаклійський районний суд Харківської області ухвалив рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував так:

- позивач уклав договори оренди з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 25 лютого 2008 року, а не 5 травня 2008 року;

- строк дії цих договорів почався 6 травня 2008 року - після їх державної реєстрації - та сплинув 6 травня 2018 року;

- оскільки на час розгляду справи строк дії договорів оренди від 25 лютого 2008 року закінчився, а позивач не довів, що внаслідок укладення оскаржених договорів оренди були порушені його права як орендаря на користування відповідними земельними ділянками, немає підстав для задоволення вимоги про визнання оскаржених договорів недійсними та для скасування оскаржених рішень.

27 лютого 2019 рокуХарківський апеляційний суд прийняв постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував і ухвалив нове, яким позов задовольнив.

Апеляційний суд мотивував постанову так:

- суд першої інстанції неналежно дослідив і не оцінив умови договорів оренди, які уклали з позивачем ОСОБА_3 і ОСОБА_4 : розділ другий цих договорів передбачає умову про те, що після закінчення строку дії договору орендар (позивач) має переважне право на поновлення строку дії договору на новий строк;

- оскільки внаслідок дій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і товариства з укладення оскаржених договорів оренди під час дії договорів оренди, укладених з позивачем, останній позбавлений можливості реалізувати переважне право на поновлення договорів оренди, гарантоване статтею 33 Закону України «Про оренду землі», позовні вимоги є обґрунтованими;

- суди правильно розглянули спір за правилами цивільного судочинства, оскільки сторонами оскаржених договорів оренди є як юридична особа, так і фізичні особи, питання про права й обов`язки яких були вирішені під час розгляду цього спору.

26 березня 2019 року товариство подало касаційну скаргу. Просить скасуватипостанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року та залишити в силі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року.

Скаржиться на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Мотивує касаційну скаргу так:

- права позивача не порушені, оскільки строк дії договорів оренди, укладених позивачем з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 закінчився 6 травня 2018 року, а тому на момент розгляду справи й ухвалення рішення від 27 листопада 2018 року позивач не мав права користування земельними ділянками;

- апеляційний суд вийшов за межі заявлених позивачем вимог, дослідив докази, які не досліджував суд першої інстанції, помилково застосував приписи статті 33 Закону України «Про оренду землі» до спірних правовідносин;

- згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 820/3668/16 за позовом позивача до тих же осіб, що й у справі № 610/1030/18, останню треба розглядати за правилами господарського судочинства. Апеляційний суд протиправно не врахував наявність зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду.

11 квітня 2019 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду ухвалою відкрив касаційне провадження.

15 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

24 липня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з довідкою відділу забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду управління забезпечення автоматизованого документообігу Великої Палати Верховного Суду з 15 липня до 2 серпня 2019 року визначення колегії суддів Великої Палати для розгляду справи (вирішення питання про прийняття її до розгляду) не здійснювалося через недостатню кількість суддів (відсутність кворуму).

Відповідно до частини шостої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

З огляду на те, що товариствооскаржує постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року, зокрема, з підстав порушення правил суб`єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду розглядатиме справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом Приватного підприємства «Міловське» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини», Відділу з питань державної реєстрації речових прав на рухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання недійсними договорів оренди та скасування рішень про державну реєстрацію за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини» на постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 30 жовтня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Т. О. АнцуповаО. Р. Кібенко
С. В. БакулінаВ. С. Князєв
В. В. БританчукН. П. Лященко
Ю. Л. ВласовО. Б. Прокопенко
М. І. ГрицівВ. В. Пророк
В. І. ДанішевськаЛ. І. Рогач
Ж. М. ЄленінаО. М. Ситнік
О. С. ЗолотніковО. С. Ткачук
В. Ю. Уркевич