Справа № 462/3592/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді Галайко Н. М.,
за участю секретаря Фрейдун А. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: Личаківсько-Шевченківсько-Залізничний об`єднаний районний військовий комісаріат, Залізничний районний відділ Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання таким, що втратив право на житло, -
встановив:
04.06.2019 року позивач звернулася до суду позовом, у якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на житло за адресою: АДРЕСА_1 та припинити реєстрацію його місця проживання за вказаною адресою.
Мотивує свої вимоги тим, що вона зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Ця квартира належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 13.04.2001 року. 12.03.2015 року Пустомитівським районним судом Львівської області було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 із цього ж приводу. Зазначеним рішенням позовні вимоги позивача та ОСОБА_2 було задоволено частково: із спільної власності подружжя позивачу присуджено квартиру АДРЕСА_2 , рішення набрало законної сили. Крім позивача у належній їй квартирі зареєстровані і проживають діти сторін, а саме: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Також у квартирі прописаний, але не проживає з серпня 2013 року колишній чоловік позивача - ОСОБА_2 , шлюб між нами було розірвано 13.12.2013 року. Відповідач добровільно залишив вказану квартиру ще до розірвання шлюбу - у серпні 2013 року, з цього часу у квартирі не має його особистих речей, також відповідач не проводить оплати за комунальні послуги тощо. Факт не проживання ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі підтверджується актами обстеження складеними працівниками ЛКП «Сигнівка» від 05.12.2017 року та 22.03.2018 року. Реєстрація відповідача за вищевказаною адресою створює незручності для позивача, оскільки вона вимушена сплачувати зайві комунальні послуги, не може оформити субсидії тощо, отже їй створюються перешкоди у користування її майном. Просить задовольнити позовні вимоги.
08.07.2019 року Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

У судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Представники третіх осіб будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані у ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім цього, прописаний відповідач - ОСОБА_2 .
Як вбачається з рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/3909/16-ц від 12.03.2015 року сторони перебували у шлюбі з 13.07.1991 року, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1513, який розірваний рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.12.2013 року (а.с.7).
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до Реєстраційного посвідчення виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 13.04.2001 року на праві особистої власності на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого Першою Львівською держконторою 30.03.2001 року № 2-570 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с.5).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно Акту виданого ЛКП «Сигнівка» від 05.12.2017 року вбачається, що при обстежені квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , 1968 року народження зареєстрований за вищевказаною адресою з 2013 року не проживає у цій квартирі (а.с.4).
Згідно Акту виданого ЛКП «Сигнівка» від 22.03.2018 року вбачається, що при обстежені квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , 1968 року народження зареєстрований, але не проживає з 2013 року (а.с.3).
Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 і не проживає у цьому житлі понад шість місяців, а доказів поважності причин його відсутності чи наявність домовленості між ним і власником житла щодо порядку користування квартирою суду надано не було, суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_2 , 1968 року народження слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
В частині позовних вимог про припинення реєстрації місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 ,суд зазначає, що така задоволенню не підлягає, оскільки суд не уповноважений здійснювати облік реєстрації місця проживання особи, чи припинення реєстрації.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Окрім цього згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 280-289 ЦПК України, ст. 71, 72,150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, суд -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: Личаківсько-Шевченківсько-Залізничний об`єднаний районний військовий комісаріат, Залізничний районний відділ Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання таким, що втратив право на житло задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 (код ДРФО НОМЕР_1 ) таким, що втратив право на житло за адресою: АДРЕСА_1 .
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Відповідно до вимог п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Позивач: ОСОБА_1 (код ДРФО НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (код ДРФО НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).
Третя особа: Личаківсько-Шевченківсько-Залізничний об`єднаний районний військовий комісаріат (адреса: м. Львів, вул. Клепарівська, 22).
Третя особа: Залізничний районний відділ Державної міграційної служби України у Львівській області (, адреса: м. Львів, вул. Юнацька, 1).

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: