Номер провадження: 22-ц/813/5228/19
Номер справи місцевого суду: 2-253/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача/відповідача публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі представника Жукова Т.В.,

від відповідача/позивача ОСОБА_4 - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_5 - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_6 - не з`явились,

переглянувши справу №2-253/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договорів кредиту та іпотеки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2018 року у складі судді Максимович Г.В., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 7 березня 2013 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/0076/86/66365 від 27 вересня 2006 року в загальній сумі 1016012,88 грн., стягнуто в рівних частках судові витрати в сумі 1820,00 грн.; в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено (а.с.4-7).

31 травня 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за Кредитним договором №014/0076/86/66365 від 27 вересня 2006 року в загальній сумі 1016012,88 грн. та судових витрат в сумі 1820,00 грн (а.с.1-3).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2018 року заяву задоволено частково; поновлено пропущений строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за Кредитним договором №014/0076/86/66365 від 27 вересня 2006 року в загальній сумі 1016012,88 грн. та стягнення в рівних частках судових витрат в сумі 1820,00 грн. (а.с.33-34).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу суду (а.с.76-77).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 травня 2019 року справу призначено до розгляду (а.с.89).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_4 (до зміни прізвища ОСОБА_4 ) просить ухвалу суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів скасувати (а.с.59-65).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що рішення суду набрало чинності 7 березня 2013 року, своєчасне отримання виконавчого листа та звернення його до виконання покладалось на стягувача, докази видачі виконавчих листів відсутні, що впливає на висновок про відсутність поважних причин несвоєчасного їх отримання стягувачем; строк пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився 8 березня 2014 року, поважних причин для поновлення строку не наведено; справу розглянуто без належного повідомлення учасників справи; право на апеляційне оскарження у ОСОБА_4 наявне, так як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 притягнуті до солідарної відповідальності як поручителі позичальника.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну ухвали суду з огляду на наступне.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2011 року, зокрема, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/0076/86/66365 від 27 вересня 2006 року в загальній сумі 1016012,88 грн., стягнуто в рівних частках судові витрати в сумі 1820,00 грн.

25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області видано виконавчі листи №2-256/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1016012,88 грн. та про стягнення в рівних частках з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат в сумі 1820,00 грн.

4 травня 2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження з виконання виданих 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області виконавчих листів №2-256/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1016012,88 грн. та про стягнення в рівних частках з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат в сумі 1820,00 грн.

4 травня 2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про накладення арешту на майно та кошти боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, інші цінності, що належать на праві власності ОСОБА_5

5 березня 2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М. на підставі частини 1 статті 48, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 5 березня 2013 року) винесено постанову про повернення виконавчого документа до суду, який його видав, припинено чинність арешту майна, скасовано інші заходи примусового виконання рішення; копії постанов направлено сторонам та органу, що видав документ, оригінали виконавчих листів №2-256/11 направлено до Іллічівського міського суду Одеської області.

Відповідно до положень частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Згідно пункту 29.34 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом від 17 грудня 2013 року №173 ДСАУ, виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом; у разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому під підпис, в іншому випадку виконавчий лист разом із супровідним листом надсилається стягувачу рекомендованим поштовим відправленням; повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом із конвертом приєднується до справи; у разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист (такі ж положення містились і в пункті 16.6.3 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді від 24 липня 2006 року №860/12734).

Доказів надсилання після апеляційного перегляду справи рекомендованим поштовим відправленням виконавчих листів стягувачу разом із супровідним листом не надано.

1 квітня 2018 року представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» за довіреністю Звєзділіна-Полішко А.Д. на адресу Іллічівського міського суду Одеської області засобами поштового зв`язку направлено заяву №114-40/26-4338 від 28 березня 2018 року про видачу виконавчих листів.

23 квітня 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» виконавчі листи отримано.

Таким чином, докази видачі/отримання (надіслання) виконавчих листів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до 23 квітня 2018 року в справі відсутні, пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання зумовлений невиконанням вимог пункту 29.34 вищевказаної Інструкції з діловодства; невидача виконавчого листа судом є виключною та достатньою обставиною для поновлення строку на пред`явлення його до виконання.

Діюче законодавство не містить переліку обставин, що підлягають врахуванню судом при вирішенні питання відновлення пропущеного строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку має оцінити доводи, що наведені в обгрунтування заяви про відновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та зробити висновок щодо поважності чи не поважності причини пропуску строку.

Суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1 Конституції України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

За змістом визначеного статтею 18 ЦПК України імперативного припису судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі про Греції» (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 5 липня 2012 року вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції серед іншого (inter alia) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судових рішень не можна перешкоджати, відмовляючи у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконує вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

З огляду на викладене, причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними, що має наслідком поновлення пропущеного строку. Остаточне судове рішення не може залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін, в даному випадку на шкоду стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Доводи скаржника щодо відсутності поважних причин для поновлення пропущеного строку не приймаються.

Відповідно до частини 3 статті 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи; їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку; суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання 31 травня 2018 року подано до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Провадження у справі за заявою відкрито ухвалою суду 1 червня 2018 року, розгляд справи призначено в судове засідання на 13 червня 2018 року. ОСОБА_4 (після зміни прізвища ОСОБА_4 ) ухвалу про відкриття провадження у справі, заяву та додані до неї документи отримала; від інших боржників як то ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кореспонденція повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання». ОСОБА_4 , достовірно знаючи про розгляд судом заяви, лише через рік звернулася до суду в особі представника з заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.37-41, 53).

Таким чином, судом вимоги частини 3 статті 433 ЦПК України виконано, неявка учасників справи не була перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Доводи скаржника про розгляд заяви без належного повідомлення учасників справи не приймаються.

Поряд з цим оскаржувана ухвала підлягає зміні шляхом приведення її резолютивної частини у відповідність до виданих виконавчих документів, так як видано окремо виконавчий лист про стягнення кредитної заборгованості та виконавчий лист про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2018 року - змінити.

Заяву публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Поновити публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» () пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-256/11, виданого 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1016012 грн. 88 коп.

Поновити публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» () пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-256/11, виданого 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення в рівних частках з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат в сумі 1820 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова