Справа № 755/3392/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Краснової І.В.,Гриценко О.І.

позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Дацюк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», третя особа: ПАТ «Київенерго» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, суд -.

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 иа ОСОБА_4 звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просять суд з урахуванням уточнень позовних вимог зобов`язати відповідача Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" видати, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , завірену копію Акта про вищевказану аварію системи гарячого водопостачання будинку (з зазначенням тривалості відсутності гарячого водопостачання) по формі встановленій додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 р. №76, що буде підставою для перерахування третьою особою ПАТ "Київенерго" рахунків за гаряче водопостачання вищевказаної квартири АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" () у якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яке виявилося у зволіканні з ліквідацією аварії системи гарячого водопостачання парадного №3 будинку АДРЕСА_1 протягом 83 діб суму у розмірі 24 900,00 гривень на користь позивача ОСОБА_1 та 24 900,00 гривень на користь позивачки ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , є подружжям і проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 розташована у Дніпровському районі м. Києва та належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , який є відповідальною особою за сплату житлово- комунальних послуг

Балансоутримувачем (управителем) будинку АДРЕСА_1 є відповідач Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва".

З вечора 30 листопада 2017 року по 22 лютого 2018 року у вищевказаній квартирі АДРЕСА_1 через неправомірну бездіяльність відповідача було повністю відсутнє гаряче водопостачання.

Незадовільний стан надання відповідачем житлово-комунальних послуг тривав 83 доби, тобто майже всю зиму.

Вказана обставина мала вкрай негативний вплив на умови проживання сім`ї, у зазначеному помешканні.

За інформацією представників ЖРЕО-410 м. Києва причиною припинення гарячого водопостачання був порив труби гарячої води, що проходить вертикально всередині стіни, яка відділяє сходову клітину першого поверху парадного №3 від квартири 75. На вказаній стіні парадного наявна велика волога пляма, що проходить вертикальною полосою завширшки близько 50 см. від полу до рівня приблизно 1 м. 80 см.

Також за весь вищевказаний період з 30 листопада 2017 року по 22 лютого 2018 року третьою особою ПАТ "Київенерго" позивачам, регулярно виставлялися платіжні документи на оплату послуг з гарячого водопостачання, які фактично не надавалися. Таким чином, зазначене було наслідком неповідомлення відповідачем про вищевказану аварію третій особі ПАТ "Київенерго"

ОСОБА_5 В. неодноразово протягом вищевказаного періоду відсутності гарячого водопостачання звертався до ЖРЕО-410 м. Києва та відповідних установ ЖКГ з усними та письмовими вимогами ліквідувати аварію стояка гарячого водопостачання та надати йому копію Акта про вищевказану аварію по формі встановленій додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 року №76 для перерахування третьою особою ПАТ "Київенерго" рахунків за гаряче водопостачання вищевказаної квартири.

Представники ЖРЕО-410 м. Києва пояснювали свою бездіяльність тим, що нібито мешканці кв. 75 на першому поверсі будинку не надають працівникам ЖРЕО доступ до свого помешкання для проведення ремонтних робіт.

Крім того, ОСОБА_1 , звернувся з скаргою від 12.12.2017 року до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КМДА. За результатами розгляду вказаної скарги вх. №058/1/Б-897 від 15.12.2017 заступником директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КМДА О. Малежиком було дане відповідне доручення першому заступнику Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Сушінцю В.В. від 05.01.2018 року за №058/4/3-058/1/ -897-163. Однак вказане доручення не було виконано і постачання гарячої води не було відновлено.

21 лютого 2018 року було спеціалістами відповідача було здійснено доступ до труби стояка гарячого водопостачання з боку сходової клітини на першому поверсі парадного № 3 будинку АДРЕСА_1 . Наступного дня 22 лютого 2018 року були виконані зварювальні ремонтні роботи труби стояка і гаряче водопостачання було відновлено.

Фактично за два робочих дні були усунуті наслідки аварії, та відповідач протягом 83 діб зволікав проведенням премонтних робіт, чим спричиняв позивакчам труднощі у коистуванні своїм помешканням.

Також позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , спричиняло моральні страждання те, що регулярно виставляються платіжні документи з вимогою оплатити послуги з надання гарячого водопостачання за вказаний період за умови фактичного ненадання послуг. Зазначене викликало болісні переживання ошуканості і приниження.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , вважають, що адекватною грошовою сумою відшкодування моральної шкоди (душевних страждань) спричиненої їм протиправною бездіяльністю відповідача має бути сума обрахована виходячи із 300,00 гривень на одну особу за кожен день відсутності гарячого водопостачання квартири.

Отже сума відшкодування моральної шкоди кожному з позивачів має визначатися виходячи з нижченаведеного розрахунку: 300,00 гривень (сума моральної шкоди за кожен день відсутності гарячого водопостачання) х 83 (кількість днів відсутності гарячого водопостачання) = 24900,00 гривень.

06 березня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», третя особа: ПАТ «Київенерго» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

06 березня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», третя особа: ПАТ «Київенерго» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Позивачі та їх представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі виходячи з підстав викладених у змісті позовної заяви та відповіді на відзив до позову, просили прийняти рішення, яким їх задовольнити. Крім того, зазначили, що відповідач в порушення вимог правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 не здійснив вчасно ліквідацію аварії з боку сходової клітини на першому поверсі під`їзду №3 будинку АДРЕСА_1 , яка спричинила відсутність постачання гарячої води в квартиру позивачів у період з 30 листопада 2017 року по 22 лютого 2018 року та не надав Акта про вищевказану аварію по формі встановленій законом.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просив постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак до суду останнім було надано письмові пояснення по суті справи, в яких просив розглядати даний спір без участі представника ПАТ «Київенерго».

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , є подружжям, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30 липня 1988 року IV БК № НОМЕР_1 та проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 яка розташована у Дніпровському районі м. Києва.

Крім того, позивачі є споживачами житлово-комунальних послуг, шо підтверджується квитанціями про сплату за послуги з постачання гарячої води, які надає Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" через ЖРЕО-410 м. Києва (02154, м. Київ, вул. Ентузіастів, 43/1), яке не є юридичною особою а є підрозділом відповідача. (а.с. 107-111).

Згідно ст. 24 ЖК України, для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Жилий будинок може експлуатуватися тільки однією житлово-експлуатаційною організацією. Якщо для експлуатації будинків відомчого або громадського житлового фонду не може бути створено житлово-експлуатаційну організацію, експлуатація будинків здійснюється безпосередньо відповідним підприємством, установою, організацією.

Розпорядженням Дніпровської РДА у м. Києві № 61 від 13 лютого 2015 року «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», з 16 лютого 2015 року на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» закріплені об`єкти житлового і нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської РДА у м. Києві та елементи зовнішнього благоустрою згідно з додатками 1,2,3 (а. с. 73-78).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 передбачено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до акту приймання-передачі житлових будинків, які передаються безоплатно, на праві господарського відання, з балансу КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва» та баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», згідно розпорядження Дніпровської РДА у м. Києві від 13 лютого 2015 року № 61, станом на 01 квітня 2015 року, будинок АДРЕСА_1 , переданий на баланс позивача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»

В ході судового розгляду встановлено, та не заперечувалось сторонами по справі, що з 30 листопада 2017 року по 22 лютого 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 було повністю відсутнє гаряче водопостачання, причиною припинення гарячого водопостачання було порив труби гарячої води, що проходить вертикально всередині стіни, яка відділяє сходову клітину першого поверху під`їзду №3 від квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом ЖЕД-410 від 01.12.2017 року.(а.с. 134).

Позивач ОСОБА_1 звернувся з скаргою від 12.12.2017 року до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КМДА.

За результатами розгляду вказаної скарги вх. №058/1/Б-897 від 15.12.2017 заступником директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КМДА О. Малежиком було дане відповідне доручення першому заступнику Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Сушінцю В.В. від 05.01.2018 року за №058/4/3-058/1/ -897-163.

Однак вказане доручення не було виконано і постачання гарячої води не було відновлено.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Управитель багатоквартирного будинку має право доступу до приміщень, будинків і споруд для ліквідації аварій, усунення неполадок, що виникли у санітарно-технічному та інженерному обладнанні, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів у порядку, визначеному законодавством і договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком

Згідно відповіді Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 09.01.2018 року за № 103/45-183, щодо опрацювання звернень позивача ОСОБА_1 на працівників ЖЕД-410 в усуненні аварійного пошкодження стояка гарячого водопостачання та відновленні послуги гарячого водопостачання у його квартирі, повідомлено, що при спробі усунути аварійну ситуацію та відновити гаряче водопостачання на стояку квартири АДРЕСА_1 , доступу до стояка для проведення зварювальних робіт власники квартири №75 працівникам ЖЕД-410 не надають. З метою надання доступу для проведення зварювальних робіт, мешканцям квартири АДРЕСА_1 структурним підрозділом відповідача, а саме ЖЕД-410 тричі вручено приписи та попереджено про відповідальність згідно чинного законодавства а також складено відповідні акти від 01.12.2017 року та 20.12.2017 року (а.с. 168-172).

Разом з тим, позивачем 13 лютого 2018 року було направлено повторно скаргу до директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КМДА ОСОБА_6 , звернення Міністру регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства країни ОСОБА_7 про необхідність припинення порушення вимог чинного законодавства у сфері ЖКГ та звернення до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, однак вимоги позивача, щодо надання йому акту про аварійну ситуацію, що сталася на стояку квартири АДРЕСА_1 так і не була виконана зі сторони відповідача на момент звернення до суду.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, передбачено відповідно п. п. 5.1.14. та 5.1.15. системи гарячого водопостачання жилого будинку

повинні забезпечувати безперебійне подання гарячої води розрахункової температури з мінімальними витратами тепла.

Під час обслуговування системи гарячого водопостачання необхідно: знати систему гарячого водопостачання за кресленнями і в натурі (за відсутності креслень керівництву організації необхідно їх одержати чи скласти); ознайомити мешканців будинку з заходами щодо забезпечення

безперебійної роботи системи, а також заходами, застосовуваними при аваріях, і стежити за виконанням цих правил і заходів; своєчасно та якісно усувати несправності системи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», аварія - пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем, а також пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, які спричинили або можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю людей, пошкодження майна, унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг споживачам.

Таким чином, в період часу з 01 грудня 2017 року по 22 лютого 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 в якій проживають позивачі було повністю відсутнє гаряче водопостачання у зв`язку з аварійним станом труби стояка.

В зазначений проміжок часу з боку відповідача не було здійснено жодних заходів, щодо відновлення внутрішньобудинкової системи по постачанню гарячої води у квартиру АДРЕСА_1 та не ліквідованої вказаної аварії.

Дані обставини не спростовані стороною відповідача в судовому засіданні та не надано належних та обгрунтованих доказів того, що у результаті аварії внутрішньобудинкової системи, а саме прориву труби гарячої води, що проходить вертикально всередині стіни, яка відділяє сходову клітину першого поверху під`їзду №3 від квартири АДРЕСА_1 , виконавцем надання послуг здійснювались намагання невідкладно її ліквідувати.

Відповідно до п. п. 7 та 8 Розділу ІІІ порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води затвердженого Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15 серпня 2018 року № 219, у випадку аварії внутрішньобудинкової системи виконавець має невідкладно її ліквідувати. Якщо внаслідок аварії було припинено надання споживачам комунальної послуги, виконавець вживає усіх можливих заходів для якнайшвидшого відновлення надання комунальної послуги.

Якщо внаслідок аварії подальша експлуатація внутрішньобудинкових систем є неможливою або створює загрозу життю і здоров`ю людей та/або майну співвласників, виконавець у порядку та спосіб, визначені договором, повідомляє співвласників про аварію та необхідність проведення ремонту (відновлення безпечної експлуатації) внутрішньобудинкових систем, які вийшли з ладу або були пошкоджені, та вносить пропозиції щодо вартості проведення таких робіт

Крім того, в ході судового розгляду встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що 21 лютого 2018 року, спеціалістами відповідача було здійснено доступ до труби стояка гарячого водопостачання з боку сходової клітини на першому поверсі парадного №3 будинку АДРЕСА_1 .

В подальшому 22 лютого 2018 року були виконані зварювальні ремонтні роботи труби стояка і гаряче водопостачання було відновлено, що підтверджується актом ЖЕД-410 від 22 лютого 2018 року затвердженого Начальником ЖЕД-410 Пількевичем О.А. (а.с. 86).

Таким чином, з моменту виникнення аварійної ситуації в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_1 01 грудня 2017 року і до здійснення відновлювального ремонту труби стояка 22 лютого 2018 року минуло 83 доби, однак вимоги позивача ОСОБА_1 на неодноразові звернення та скарги до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», щодо надання ОСОБА_1 акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) затвердженого додатком 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій виконанні не були, що є вагомою підставою у порушенні прав позивачів, як споживачів житлово-комунальних послуг.

Відповідно п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, передбачено, що заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

У зв`язку з чим, суд вважає заявлену вимогу позивачів про зобов`язання відповідача Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" видати, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , завірену копію Акта про вищевказану аварію системи гарячого водопостачання будинку (з зазначенням тривалості відсутності гарячого водопостачання) по формі встановленій додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 р. №76, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, задоволення даної вимоги буде підставою для перерахування третьою особою ПАТ "Київенерго" рахунків за гаряче водопостачання квартири АДРЕСА_1 в період з 01 грудня 2017 року по 22 лютого 2018 року, в якій проживають позивачі та сплачують заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Щодо відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 5 цієї ж статті Кодексу визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід зазначити, що згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі статті 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз`яснень, які Пленум Верховного Суду України надав у постанові від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної школи встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленуму Верховного Суду України «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З урахуванням встановлених у даній справі обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивачів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки позивачами не обґрунтовано в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивачів. Окрім того, позивачами не обґрунтовано розмір відшкодування моральної шкоди.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», третя особа: ПАТ «Київенерго» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 15, 16, 19 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів, ст. 24 ЖК України, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, п. п. 7 та 8 Розділу ІІІ порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води затвердженого Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15 серпня 2018 року № 219, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 354 ЦПК Укрїни, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», третя особа: ПАТ «Київенерго» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» видати ОСОБА_1 Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) затвердженого додатком 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій

В іншій частині задоволення позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 8 листопада 2019 року..

Відомості щодо учасників справи:

Позивачі - ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 , ОСОБА_4 ІПН місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» : м.Київ, вул. Челябінська 9-г .

Третя особа: ПАТ «Київенерго» , адреса: м. Київ, вул. І.Франка, 5.

Суддя