КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Гончарук В.П.
Номер провадження № 22-ц/824/8366/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Гасюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, яку мотивовано тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 150 768, 58 грн та понесені судові витрати у розмірі 1991, 11 грн, що разом складає 152 759, 69 грн.

В заяві вказано, що представником банку 05 травня 2015 року та 17 листопада 2016 року було направлено засобами поштового зв`язку дві заяви про видачу копії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року та виконавчих листів, проте станом на 21 червня 2017 року банк так і не отримав копію вказаного рішення та виконавчий лист. Враховуючи вищевикладене, представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Резник К.І. просила поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року та надати стягувачу розумний строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №755/24747/14-ц.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що представник банку звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа після закінчення строку пред`явлення такого виконавчого листа до виконання, при цьому не зазначив об`єктивних та поважних причин які перешкоджали стягувачу отримати та пред`явити виконавчий документ до виконання. Вважає, що стягувач протягом тривалого часу не вживав ніяких заходів для отримання виконавчого документу. Окрім того, апелянт вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчили б про направлення заяв від 05 травня 2015 року та 17 листопада 2016 року до суду, що свідчить, на думку апелянта, про недоведеність поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а додані до заяви листи, які зареєстровані лише у внутрішніх документах заявника не такими доказами.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк на адресу суду не надходив.

Сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду вказаної справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися та заяв про відкладення розгляду справи не подали, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справі у відповідності до вимог ст. 372 ч.2 ЦПК України у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи клопотання представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Резник К.І. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що стягувач неодноразово звертався із клопотанням про видачу копії рішення суду першої інстанції від 06 лютого 2015 року та з клопотанням про видачу виконавчого листа, однак у зв`язку із великою завантаженістю суду вказані клопотання так і не були виконані, то суд дійшов до висновку про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Однак погодитися із вказаним висновком місцевого суду колегія суддів не може виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 150 768, 58 грн та понесені судові витрати у розмірі 1991, 11 грн, що разом складає 152 759, 69 грн (а.с.92-94).

28 лютого 2017 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Резник К.І. звернулась до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с.96-101), проте ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року вказану заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

В подальшому, представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Резник К.І. повторно подала заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання 22 червня 2017 року (а.с.111-116).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішення суду першої інстанції) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішення суду першої інстанції) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріалів справи колегія суддів доходить до висновку про необґрунтованість заяви та недоведеність належними та допустимими доказами заявлених вимог про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки матеріали справи не містять заяву представника банку від 05 травня 2015 року та заяву від 17 листопада 2016 року про видачу копії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року та виконавчого документу, а містять лише належним чином не завірені копії вказаних заяв, які були долучені вже до заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, поданої представником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Резник К.І.

При цьому колегія суддів враховує, що вказані копії листів не містять відміток суду про пред`явлення їх до місцевого суду, що вирішував спір, до матеріалів справи не додано належних доказів направлення вказаних листів поштовим зв`язком у у зазначені в листах строки, самі заяви зареєстровані лише у відповідних внутрішніх документах заявника, а тому визнати дані листи належними та допустимими доказами не можна, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій самого заявника, який їх складав та реєстрував у внутрішній документації Банку.

Також колегією суддів враховує, що розгляд справи по суті у 2015 році відбувався за участю представника позивача у справі ОСОБА_3 , і він був обізнаний про дату розгляду справи та ухвалення рішення 06 лютого 2015 року (а.с. 89) та мав об`єктивну можливість звернутися до суду із заявою про отримання виконавчого документа та пред`явити його до виконання у строки визначені ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішення суду першої інстанції).

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Проте, як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, стягувач належним чином не скористався наданим йому правом та не звернувся у встановлені законом строки із заявою про видачу виконавчого листа, а надані ним докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки вони є неналежними та недопустимими та не спростовують доводів, наведених в апеляційній скарзі.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо недоведеності поважності пропуску строку для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення

Керуючись ст. 367, 374, 374, 381-383 ЦПК України, ст. 216 ЦК України , апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Резник Ксенії Ігорівни про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків передбачених ст. 389 ч.3 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 31 липня 2019 року.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв