Дата документу 03.09.2019 Справа № 327/226/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 327/226/18

Провадження №22-ц/807/494/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на рішення Розівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2018 року, повний текст якого складено 11 вересня 2019 року, в складі судді Антіпової Т.А, в справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.09.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, але відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 31.03.2018 року має заборгованість у загальному розмірі 45 514,09 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашена, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.09.2010 року у розмірі 45 514 грн. 09 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 7 696 грн. 12 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 34 974 грн. 44 коп., заборгованість за пенею - 200 грн. 00 коп., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина 500 грн. 00 коп.; процентна складова 2 143 грн. 53 коп. Також, просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 26 711 гривень (двадцять шість тисяч сімсот одинадцять) грн. 54 коп., з яких 7 696 (сім тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 12 копійок заборгованість за кредитом; 18 815 (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 42 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом, 200 (двісті) грн. 00 коп. заборгованість за пенею, а також суму понесених судових витрат в розмірі 1 034 (однієї тисячі тридцять чотири) грн. 10 копійок.

У задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.08.2017 року по 31.03.2018 року у розмірі 16 159 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 02 копійки; штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) 2 143 грн. 53 коп. відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати в частині задоволення судом позовних вимог, ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наданий суду позивачем розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку не є достатніми доказами видачі кредиту, наявності заборгованості та її розміру. Банком разом з позовом не надано суду доказів отримання відповідачем платіжної карти особисто, доказів щодо строку дії платіжної картки, виданої відповідачу, доказів звернення до відповідача з вимогами про повернення заборгованості. Крім того, позивачем на виконання ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 17.07.2018 року не надано оригіналів витребуваних доказів.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22 листопада 2018 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін. Зазначає, що позивач довів достатніми доказами видачу кредиту, оскільки матеріали справи містять виписку по особовому рахунку, довідку про строк дії платіжних карток, копію Анкети-заяви ОСОБА_1 , копію фото ОСОБА_1 у відділені банку з карткою АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійсненні протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Зазначає, що відповідач про втрату картки не заявляв, із заявами щодо несанкціонованого використання коштів до банку не звертався, кредитні кошти знімалися за допомогою банкомату, відповідно відповідач мав в наявності платіжну карту, знав ПІН-код, властивий даній карті, який видавався в спеціальному конверті при отриманні карти і відомий тільки держателю карти.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 листопада 2018 року у зв`язку зі смертю відповідача провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2019 року поновлено провадження в справі, залучено до участі у справі в якості відповідачівОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як правонаступників після смерті відповідача ОСОБА_1 . З врахуванням конкретних обставин справи, залучення у справі правонаступників відповідача справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України ( т.2 а.с.50 ; 51).

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2 адвокат Гришко Р.В. подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 підримують, просять її задовольнити ( т.2 а.с. 56-61).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив із їх обґрунтованості.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 07.09.2010 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (перейменовано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), за змістом якої він погодився, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг (т.1, а.с. 7).

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були наданні останньому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.09.2010 року станом на 31.03.2018 року становить 45 514, 09 грн., яка складається з: 7 696, 12 грн. заборгованість за кредитом; 39 974, 44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 200, 00 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2 143, 53 грн. штраф (процентна складова) (т.1, а.с. 51-52).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 19 листопада 2018 року (т.1, а.с. 219).

16 квітня 2019 року Розівською державною нотаріальною конторою Запорізької області заведено спадкову справу № 48/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (т.2, а.с. 2-24).

З матеріалів спадкової справи № 48/2019 вбачається, що до Розівської державної нотаріальної контори звернулись: 16.04.2019 р. ОСОБА_6 , 1959 року народження, з заявою про відмову від прийняття спадщини; 26.04.2019 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Розівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 20 серпня 2015 року за реєстровим № 1158; 06.05.2019 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Розівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 20 серпня 2015 року за реєстровим № 1157.

20 серпня 2015 року ОСОБА_1 складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області Мацків Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1158, за яким він на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пролетарської сільської ради Розівського району Запорізької області, що належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області 27 березня 2002 року, заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2, а.с. 21-22).

20 серпня 2015 року ОСОБА_1 складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області Мацків Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1157, за яким він на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пролетарської сільської ради Розівського району Запорізької області, що належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , виданого Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області 19 вересня 2006 року, заповідає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.2, а.с. 23-24).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим Пролетарською сільською радою Розівського району Запорізької області (т.2., а.с. 12).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Новозлатопільської сільської ради Розівського району Запорізької області № 346 від 15.04.2019, ОСОБА_1 був зареєстрований та до дня смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті з померлим були зареєстровані, проживали разом: дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2. а.с. 8).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2019 року поновлено провадження в справі, залучено до участі у справі в якості відповідачівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як правонаступників відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У порядку процесуального правонаступництва відбувається заміна сторони або третьої особи (попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, до якої як до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки попередника, який продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПРИВАТБАНК").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Із виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 активував кредитну картку та активно користувався кредитними грошовими коштами, в тому числі, здійснював платежі на повернення кредитних коштів.

Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, ураховуючи наявність у матеріалах справи виписки про рух коштів, яка є належним підтвердженням отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, користування ними та часткової сплати грошей в рахунок погашення заборгованості, колегія суддів вважає, що позивачем доведено факт отримання ОСОБА_1 кредиту в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та наявність заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 696, 12 грн.

Отже, із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як правонаступників відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за тілом кредитного договору від 07.09.2010 року в рівних частинах, а саме по 2 565, 37 грн. з кожного.

Крім того, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Проте, в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 07.09.2010 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у даній анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07.09.2010 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

У витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та (або) процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи станом на 07.09.2010 року містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (07 вересня 2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.1,ч.6 ст. 81 ЦПК України ).

Оскільки у заповненій і підписаній відповідачем анкеті-заяві відсутні умови про сплату відсотків, пені і штрафу, на нього не може бути покладений обов`язок по сплаті цієї частини визначеної позивачем кредитної заборгованості, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині є таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову, стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як правонаступників відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованості за тілом кредитного договору від 07.09.2010 року в рівних частинах, а саме по 2 565, 37 грн. з кожного. В іншій частині АТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1, ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 16, 9 %, із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як правонаступників відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, по 99, 25 грн. з кожного.

Апеляційну скаргу задоволено на 71,8 %, тому з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як правонаступників відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, по 632, 55 грн. на користь кожного.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, АТ КБ "ПРИВАТБАНК", на яке покладається більша сума судових витрат, має відшкодувати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як правонаступникам відповідача ОСОБА_1 різницю між зазначеними сумами, що становить 533, 30 грн. на користь кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Розівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2018 року скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ) як правонаступників ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за тілом кредитного договору від 07.09.2010 року по 2 565 (дві тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 37 копійок з кожного.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як правонаступників ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 533 (п`ятсот тридцять три) гривні 30 копійок на користь кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова