ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/947/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати у цивільних справах

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

секретар -Кошельник В.М.,

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Вагіна Д.С.,

представника ОСОБА_2 - адвоката Банашко І.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року, суддя Салоїд Н.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

В грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнень позовних вимог просила визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: складське приміщення, площею 87,8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ; легковий автомобіль марки MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна 4 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, автомобіль ВМW X 5 х DRIVE 35i/ Е 70, кузов НОМЕР_7 , 2012 року, державний номер НОМЕР_8 , чорного кольору.

В порядку поділу майна подружжя просила також визнати за собою право власності на автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та право власності на складське приміщення площею 87,8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 із виплатою нею на користь ОСОБА_1 грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та 1/2 частини вартості складського приміщення площею 87,8 кв.м, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 розмірі 116114 грн. 42 коп. та 129216 грн. відповідно, всього 245 330 грн. 42 коп., припинивши право власності ОСОБА_1 на ці об`єкти. Стягнути з ОСОБА_1 1/2 частину вартості автомобіля MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна НОМЕР_17, державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору в розмірі 288775 грн. 01 коп. Залишити у власності ОСОБА_1 автомобіль MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна 4 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, припинивши право власності ОСОБА_2 на цей автомобіль. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВМW X 5 х DRIVE 35i/Е 70, кузов НОМЕР_7 , 2012 року, державний номер НОМЕР_8 , чорного кольору у розмірі 262570 грн. Всього внаслідок здійсненого розподілу майна подружжя та рівності часток сторін стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації 306014 грн. 56 коп. 1/2 частки вартості спільного майна подружжя.

В обґрунтування доводів позивач зазначила, що вона, ОСОБА_2 , з 25 вересня 2008 року по 11 грудня 2015 року перебувала із відповідачем ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі. За період перебування у шлюбі ними за спільні кошти було набуто вищезазначене майно, яке відповідач відмовляється добровільно розділити, а тому просила розділити його між подружжям. Також зазначала, що станом на момент звернення до суду та станом на момент розгляду справи автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна 4 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору знаходяться у користуванні відповідача, надати автомобілі у користування позивачу відповідач відмовляється, аргументуючи вказану обставину необхідністю користуватись автомобілем PEUGEOT ВОХЕR у підприємницькій діяльності, а автомобілем MITSUBIHI PAJERO в інтересах новоствореної сім`ї.

Відповідач зазначив, що складське приміщення площею 87,8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , використовується ним у процесі здійснення підприємницької діяльності, проте відповідно до відомостей з ЄДР ОСОБА_1 знято з обліку як особу, що здійснює підприємницьку діяльність. Автомобіль ВМW X 5 х DRIVE 35i/Е 70, кузов НОМЕР_7 , 2012 року, державний номер НОМЕР_8 , чорного кольору, було придбано сторонами під час шлюбу спільно за власні кошти, тому це майно є спільною сумісною власністю. Даний автомобіль було відчужено відповідачем 28.01.2014 року іншій особі за ціною 525 140 грн. проти її волі, без її відома та згоди, не в інтересах сім`ї, а у власних інтересах ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Визнано об`єктами спільної сумісної власності подружжя наступне майно: складське приміщення, площею 87,8 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 , автомобіль марки PEUGEOT ВОХЕR, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, автомобіль MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, кузов № НОМЕР_10 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіль марки ВМW X 5 х DRIVE 35i/ Е 70, 2012 року випуску, кузов НОМЕР_11 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 .

Розподілено спільне майно подружжя та виділено ОСОБА_2 автомобіль марки MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, кузов № НОМЕР_10 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 577 550,02 грн., припинено право спільної сумісної власності на нього ОСОБА_1 . ОСОБА_1 виділено складське приміщення, площею 87,8 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 вартістю 258 432,84 грн та автомобіль марки PEUGEOT ВОХЕR, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору вартістю 232 228 грн., припинено право власності ОСОБА_2 на означені об`єкти, загальною вартістю 490 660,84 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 86 889,18 грн., за перевищення рівності долей у спільно нажитому у шлюбі майна. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля марки ВМW X 5 х DRIVE 35i/Е 70, 2012 року випуску, кузов НОМЕР_11 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 в сумі 262 570,0 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3402,6 грн., судові витрати у зв`язку із проведенням експертизи в сумі 4455,0 грн. та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині визнання об`єктами спільної сумісної власності подружжя: складського приміщення, площею 87,8 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіля марки PEUGEOT ВОХЕR, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_12 , білого кольору; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації1/2 частини вартості автомобіля марки ВМW X 5 х DRIVE 35i/Е 70, 2012 року випуску, кузов НОМЕР_11 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 в сумі 262570 грн.

Просив суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна НОМЕР_18, державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, вартістю 577550 коп. 02 коп. Здійснити поділ майна подружжя, виділивши ОСОБА_2 транспортний засіб MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна 4 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, вартістю 577550 грн. 02 коп., припинивши його право власності на транспортний засіб. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску у розмірі 288775 грн. 01 коп. При цьому зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним в зв`язку з тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, зробив висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, вважав доведеними обставини, які не підтверджені належними та допустимими доказами, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд дійшов помилкових висновків про те, що майно, щодо якого заявлений позов, є спільною сумісною власністю подружжя. Судом не було враховано, що єдиним джерелом набуття майна були не спільні кошти подружжя, а особисті кошти апелянта, відповідно, набуте майно є його особистою власністю. Правильно встановивши факт перебування сторін у шлюбі, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що на момент реєстрації шлюбу йому належали на праві приватної власності транспортні засоби MAN L2000, 2000 року випуску (№ кузова НОМЕР_13 ), FORD TRANSIT 2008 року випуску (№ кузова НОМЕР_14 ), VOLKSWAGEN T5 2004 року випуску (№ кузова НОМЕР_15 , які були придбані (набуті у власність) відповідачем до укладення шлюбу з позивачем. Кожен із вищевказаних транспортних засобів фактично було відчужено ним під час перебування у шлюбі, а отримані від продажу кошти було витрачено на придбання складського приміщення загальною площею 87,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тому дане приміщення є його приватною власністю та не може мати підлягати розподілу як спільна сумісна власність подружжя.

Судом також не враховано, що його попередня дружина, ОСОБА_3 підтвердила ту обставину, що після розірвання шлюбу він залишав їй на збереження 50000 дол. США, які вона йому повернула у вересні 2013 року, а тому відповідно ці кошти є його особистою приватною власністю. Придбаний автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 за ці кошти є його особистою приватною власністю, а тому не підлягає поділу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 57 СК України, складське приміщення загальною площею 87,8 кв.м. та транспортний засіб Peugeot Boxer 3.0 HDi, 2008 року випуску які були повністю придбані за кошти, які є його особистими коштами, вказане майно не є спільною сумісною власністю подружжя та не підлягає поділу. Позивачем не надано доказів ні спільної участі коштами, ні спільної праці щодо придбання вказаного майна.

Також суд не звернув увагу на те, що автомобіль ВMW Х5 x DRIVE 35i/Е 70 продано під час шлюбу, тобто здійснено розпорядження спільним майном за взаємною згодою подружжя, що презюмується нормами ст. 65 СК України, доказів на спростування вказаних обставин позивачем ОСОБА_2 надано не було. Кошти, отримані від продажу транспортного засобу використовувалися виключно в інтересах та на потреби сім`ї, що чітко підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи. Тому відсутні правові підстави для стягнення з ньогона користьпозивача грошової компенсації в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля ВМW X 5 х DRIVE 35i/Е 70, 2012 року випуску, кузов НОМЕР_11 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 . При цьому апелянт вказав, що не заперечує проти рішення суду щодо виділення ОСОБА_2 автомобіля MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, оскільки він був придбаний за спільні кошти.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 є неподільною річчю, а тому вимога сплати грошову компенсацію за це майно є неправомірною. Вказала, що своєї згоди на отримання грошової компенсації внаслідок поділу майна (автомобіля PEUGEOT ВОХЕR та складського приміщення) не надавала, у зв`язку з чим суд повинен був визнати Ѕ ідеальної частки у вказаному майні без його реального поділу та залишення його у спільній частковій власності.

Автомобіль MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD належав їй на праві приватної власності, а відповідач вимог щодо визнання за ним права власності щодо вказаного автомобіля не заявляв, тому рішення суду щодо стягнення з неї грошової компенсації на користь ОСОБА_1 є неправомірним.

Згоди на відчуження під час шлюбу автомобіля ВМW X 5 х DRIVE 35i/ Е 70 вона також не надавала, а тому на вказане майно поширюється режим спільної сумісної власності.

Суд першої інстанції неправомірно зменшив витрати на правову допомогу та неправильно провів розрахунок витрат на проведення експертиз, що є порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_2 просила рішення суду першої інстанції скасувати частково, визнавши об`єктами права спільної сумісної власності складське приміщення, автомобіль PEUGEOT ВОХЕR, автомобіль ВМW X 5; в порядку поділу майна подружжя визнати право власності за нею на Ѕ ідеальну частку автомобіля PEUGEOT ВОХЕR та Ѕ ідеальну частку на складське приміщення; стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля ВМW X 5, а в частині поділу автомобіля MITSUBIHI PAJERO SPORT ОСОБА_2 відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 посилався на необґрунтованість доводів апелянта, просив суд апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні представники апелянтів підтримали подані їх довірителями апеляційні скарги, проти задоволення апеляційних скарг опонента заперечили.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2008 року, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2015 року.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_16 .

За період перебування у шлюбі сторонами було придбано наступне майно: складське приміщення, площею 87,8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ; легковий автомобіль марки MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна 4 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, автомобіль ВМW X 5 х DRIVE 35i/ Е 70 , кузов НОМЕР_7 , 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_8 , чорного кольору.

14.09.2012 року придбано автомобіль ВМW X 5 х DRIVE 35i/ Е 70, кузов НОМЕР_7 , 2012 року, чорного кольору за 676 000 грн., який зареєстрований був за ОСОБА_1 (а.с. 54).

Даний автомобіль було відчужено під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі 28.01.2014 року ОСОБА_5 за 525 140 грн., що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 28.04.2017 р. (а.с. 108-126, 149-154).

Згідно договору купівлі продажу від 05.04.2012 року ОСОБА_1 придбав, за згодою дружини ОСОБА_2 , у ПП ПМП «Случ» складське приміщення, площею 87,8 кв.м, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 .

Вартість даного приміщення становить 258432 грн., що вбачається із висновку експерта за результатами проведення оціночної будівельної та оціночної земельної експертиз від 30.10.2017 року (а.с. 127-145).

14.11.2013 року було придбано автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с.31)

Вартість даного транспортного становить 232228 грн. 84 коп., що вбачається із висновку експерта № 084/16 від 26.05.2017 року (а.с. 156-169).

09.06.2015 року придбано автомобіль MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуска, № двигуна НОМЕР_17, державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, проведена первинна реєстрація придбаного ТЗ в торгівельній організації, який ввезено за кордону. Даний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_2

Вартість даного транспортного становить 577550 грн. 02 коп., що вбачається із висновку експерта № 083/16 від 29.05.2017 року (а.с. 170-181).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки дане майно придбане у шлюбі за спільні кошти подружжя, а зворотного відповідач не довів, слід визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя складське приміщення, автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 ( 2008 ), легковий автомобіль марки MITSUBIHI PAJERO SPORT, автомобіль ВМW X 5. Враховуючи, що спільне користування означеним майном є неможливим, однак в сукупності становить певну масу майна, яку можливо поділити, з врахуванням рівності часток, суд прийшов до висновку, що в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя дане майно слід розподілити наступним чином: виділити ОСОБА_2 автомобіль MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна 4 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, вартістю 577550 грн. 02коп., оскільки даний автомобіль знаходиться у користуванні та власності останньої, а право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на нього слід припинити. ОСОБА_1 виділено складське приміщення, площею 87,8 кв.м, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , вартістю 258 432 грн. 84 коп. та автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , вартістю 232 228 грн., оскільки саме він здійснює підприємницьку діяльність, припинивши право власності ОСОБА_2 на дані об`єкти. Оскільки відчужений автомобіль є неподільною річчю, був фактично зареєстрований на ім`я відповідача і перебував у його користуванні та відчужений відповідачем без відома позивача, що не спростовано відповідачем, а тому позивач як співвласник спірного майна має право отримати грошову компенсацію за свою частку у праві власності на автомобіль.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружин та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що оскільки дане майно придбане у шлюбі за спільні кошти подружжя, зворотного відповідачем не доведено, слід визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя складське приміщення, площею 87,8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ; легковий автомобіль марки MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна 4 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору.

Автомобіль ВМW X 5 х DRIVE 35i/ Е 70, кузов НОМЕР_7 , 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_8 не відноситься до об`єкта права спільної сумісної власності подружжя, оскільки був відчужений відповідачем іншій фізичні особі за відплатним договором, вибувши таким чином із спільного володіння сторін.

Враховуючи, що спільне користування означеним майном є неможливим, однак в сукупності становить певну масу майна, яку можливо поділити, з урахуванням рівності часток, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя дане майно слід розподілити наступним чином: виділити ОСОБА_2 автомобіль MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, 2015 року випуску, № двигуна 4 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, вартістю 577 550,02 грн., оскільки даний автомобіль знаходиться у користуванні та власності останньої, а право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на нього слід припинити. ОСОБА_1 слід виділити складське приміщення, площею 87,8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 258 432, 84 грн. та автомобіль PEUGEOT ВОХЕR 2999 (2008), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , вартістю 232 228 грн., оскільки саме він здійснює підприємницьку діяльність, припинивши право власності ОСОБА_2 на дані об`єкти.

В цій частині рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції в цій частині.

В той же час суд дійшов до помилкового висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості Ѕ частки автомобіля ВМW X 5, мотивуючи це тим, що відчуження автомобіля відбулося без відома позивача, а отримані від продажу кошти використані не в інтересах сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи спірний автомобіль ВМW X 5х DRIVE 35i/ Е 70,було придбано сторонами 14.09.2012 року, під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі.

Його відчуження на користь ОСОБА_5 за відплатним договором відбулося 28.01.2014 року за ціною 525 140 грн. Між сторонами було розірвано шлюб на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2015 року. Як встановлено вказаним рішенням суду сторони припинили спільне життя з жовтня 2014 року. Тобто, на дату продажу спірного автомобіля сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали єдиною сім`єю, вели спільне домашнє господарство. Під час розгляду судом справи про розірвання шлюбу сторони не вказували про наявність спору щодо спільного майна. При цьому необхідно зауважити, що 09.06.2015 року було придбано автомобіль MITSUBIHI PAJERO SPORT 2,5 ТD, який зареєстровано за позивачем ОСОБА_2 , і приналежність якого до спільного сумісного майна подружжя сторонами не заперечувалась.

Враховуючи встановлені вище обставини суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що автомобіль ВМW X 5х DRIVE 35i/ Е 70 був придбаний сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, до його відчуження ОСОБА_5 мав статус об`єкта права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був проданий фізичній особі за взаємною згодою обох з подружжя, тому підстав для стягнення компенсації Ѕ частини його вартості не вбачається.

При цьому слід зазначити, що твердження позивача про те, що вона не знала про вчинення відповідачем продажу спірного транспортного засобу є необґрунтованим. Після відчуження автомобіля в січні 2014 року сторони досить тривалий час, до жовтня 2014 року проживали спільно, вели спільно домашнє господарство, а в червні 2015 року придбали інший автомобіль, зареєструвавши його за ОСОБА_2

Необґрунтованим є також висновок суду в частині розподілу між сторонами судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 встановлено інвалідність 2 групи з грудня 2015 року довічно.

Відповідно до орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу, наданим представником ОСОБА_2 в суді першої інстанції, адвокатом Локтіоновою С.А. 28.08.2018 року, загальний орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становитиме 6000 грн., в т.ч. 4000 грн. на проведення аналізу позиції відповідача, обрання та формування правової позиції в справі, складання позовної заяви, подання адвокатських запитів, 200 грн. узгодження після формування позиції з клієнтом, 2000 грн. на представництво інтересів позивача в суді.(а.с. 42, т.2). Як вбачається зі змісту акта здачі-приймання робіт від 30.01.2019 року, представник позивача та позивач узгодили розмір фактично наданих юридичних послуг в розмір 6000 грн. (а.с. 86, т.2). Відповідно до квитанції №11 від 14.02.2019 року, ОСОБА_2 оплатила вартість юридичних послуг адвоката Локтіонової С.А. в сумі 6065 грн. (а.с. 91, т. 2).

Згідно з квитанцією № 50 від 06.07.2017 року ОСОБА_2 оплатила вартість проведеної судової експертизи в сумі 4455 грн. (а.с. 45, т. 2).

Розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в даній справі в сумі 6000 грн. не був оспорений відповідачем, тому з урахуванням вимог ст. ст. 137, 139, 141 ЦПК України, вказана сума разом із витратами позивача на проведення судової експертизи підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і в силу закону звільнений від сплати судового збору, тому витрати ОСОБА_2 по сплаті судового збору в суді першої інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи загальний розмір позовних вимог - 796675,43 грн., з яких задоволенню підлягає 534105,43 грн., що складає 67% від заявленого розміру позовних вимог, до відшкодування з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає 7004,85 грн. судових витрат по сплаті послуг на професійну правничу допомогу та проведення судової експертизи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 , адвокат Вагін Д.С. просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17500 грн., надавши при цьому договір про надання правової (правничої) допомоги від 15.07.2019 року, звіт-розрахунок обліку часу витраченого на виконання роботи за договором в об`ємі 19,4 год. та меморіальний ордер від 16.07.2019 року на суму 17500 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, враховуючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу надання послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається зі змісту меморіального ордера від 16.07.2018 року, на рахунок юрколегії була проведена оплата в розмірі 17500 грн. за адвокатські послуги за ОСОБА_1 його дружиною, ОСОБА_6 , яка не приймала участі в справі.

За таких обставин, враховуючи, що діючими нормами процесуального закону передбачено можливість відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката стороні, яка понесла відповідні витрати, оскільки витрати по оплаті правничої допомоги в даній справі фактично понесла ОСОБА_6 , яка не є стороною в справі, даних про те, що ОСОБА_1 поніс витрати на правничу допомогу адвоката справа не містить, тому правових підстав для відшкодування 17500 грн. в порядку витрат на правничу допомогу адвоката відповідачу в даному випадку не вбачається.

Враховуючи встановлені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування оскаржуваного судового рішення в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації за Ѕ частину автомобіля ВМW X 5 х DRIVE 35i/ Е 70, кузов НОМЕР_7 , 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_8 та розподілу між сторонами судових витрат та ухвалення в цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року скасувати в частині стягнення грошової компенсації Ѕ вартості автомобіля марки ВМW X 5 х DRIVE 35i/Е 70, кузов НОМЕР_7 , 2012 року, державний номер НОМЕР_8 та судових витрат.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення грошової компенсації Ѕ частини вартості автомобіля марки ВМW X 5 х DRIVE 35i/Е 70, кузов НОМЕР_7 , 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_8 , в розмірі 262570 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 7004 грн. 85 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 8011 грн. 58 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 10.09.2019 року.

Судді