Дата документу 11.09.2019 Справа № 310/3953/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 310/3953/17 Головуючий у 1 інстанції: Прінь І.П.
№ 22-ц/807/2191/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Бєлки В.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

В липні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 25.10.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Генеральна угода). За цією угодою відповідач отримала строковий кредит у розмірі 39812,76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір.

В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує,внаслідок чого станом на 06.04.2017р. має заборгованість у сумі 52454,42 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 39812,77 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4352,85 грн., заборгованості за пенею та комісією 6370,04 грн., 1918,76 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, стягнути вказану заборгованість у сумі 52454,42 грн. з відповідача, а також стягнути судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольни в повному обсязі.

ОСОБА_1 скористалась своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення суду першої інстанції законним й обґрунтованим, тому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.10.2016 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до Розділу 2 якої відповідач отримав кредит у розмірі 39812,77 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 36 місяців (а. с.6).

Згідно наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором від 25.10.2016 року у відповідача станом на 06.04.2017 року рахується борг на загальну суму 52454,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом 39812,77 грн, заборгованість за процентами 4352,85 грн., комісія 6370,04 грн., штраф 1918,76 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди від 13.10.2015 року (а.с.6) сторони по справі домовилися про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 15.03.2011 року - Договір 1.

Згідно п.2.1 Розділу 2 Генеральної угоди «Приєднання до Умов і правил надання банківських послуг» банк надає позичальнику терміновий кредит у розмірі 39812,77 грн. на строк 36 місяців з 25.10.2016р. по 31.10.2019р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у розмірі 1561,97 грн.

Згідно з п.2.2. Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобов`язанням термін яких не настав, сторони погодили, що термін повернення кредиту враховується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1918,76 грн.

Відповідно до п.2.3 Генеральної угоди для надання послуг банк видає позичальнику платіжну карточку відповідно до умов п.2.1 Генеральної угоди.

Разом з цим, позивачем доказів надання відповідачу зазначеної платіжної картки, її номер, суду не надано.

Пунктом 2.1. Генеральної угоди визначено, що позичальник сплачує проценти за користування кредитом в розмірі 2 % за місяць, що обліковуються на суму залишку заборгованості за кредитом.

Із банківської виписки, яка знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що в банку був відкритий рахунок ОСОБА_1 з кредитним лімітом 39812,77 грн. і проведено операцію «перевід коштів. Платник ОСОБА_1 , дебетна частина Р2Р переводу» на суму 39812,77 грн., залишок після операції - 39812,77 грн. (а.с.172-173) Сума коштів на рахунку є сталою, коштами відповідач не користувався. Також, з вищезазначеної виписки вбачається, що жодних кредитних коштів відповідачем не було використано. Проте позивачем нараховуються відсотки за користування цими коштами і штрафи.

Суд першої інстанції, врахувавши наведені обставини, дійшов обґрунтованого висновку, що за умови невиконання відповідачем своїх зобов`язань, банк в будь-який момент міг списувати з рахунку відповідача необхідні до сплати кошти, проценти за користування кредитом. Позивач цього не зробив, а навпаки нарахував відповідачеві проценти та штрафні санкції, чим штучно збільшив відповідальність відповідача та суму заборгованості.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, та дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

В.Ю. Бєлка