Провадження № 2/760/5537/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко,

за участю секретаря - А.Л. Хліменкової

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

встановив:

До Солом`янського районного суду міста Києва з позовом звернулась виконуюча обов`язки міністра охорони здоров`я України ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації залишена без руху (серед іншого з підстав того, що позов містив ненормативну лексику в контексті викладу оспорюваної інформації) та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Усуваючи недоліки представник позивача ОСОБА_3 надав до суду пояснення та замінюючи ненормативну лексику, останній виклав позовні вимоги наступним чином:

Визнати інформацію, а саме: «... майже шістсот мільйонів гривень, які крадуться цілком конкретними людьми: ОСОБА_26, ОСОБА_4 (реформи назад не повернути, хоча б вартувало б їх запхнути), ОСОБА_5 , і дехто ОСОБА_6 »;

-« ... ОСОБА_4 краде 0.5 млрд. гривень»;

-«Крадійка з американським паспортом»;

-« ОСОБА_8 і її спільники по МОЗ наостанок хочуть «нагрітись» на платному реєстрі медичних оглядів»;

-«Заробляти аферисти планували мінімум 500 млн. гривень на рік»

озвучену ОСОБА_2 та розміщену на своєму ютюб каналі ( youtube ), фейсбук сторінці ( facebook ) та сайті ІНФОРМАЦІЯ_15 ІНФОРМАЦІЯ_12 недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 в.о. міністра охорони здоров`я України, та є наклепом і образою.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 , протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили спростувати наступну недостовірну та негативну інформацію про ОСОБА_1 в.о. міністра охорони здоров`я України: «... майже шістсот мільйонів гривень, які крадуться цілком конкретними людьми: ОСОБА_26, ОСОБА_4 (реформи назад не повернути, хоча б вартувало б їх запхнути), ОСОБА_5 , і дехто ОСОБА_6 »;

-« ... ОСОБА_4 краде 0.5 млрд. гривень»;

-«Крадійка з американським паспортом»;

-« ОСОБА_8 і її спільники по МОЗ на останок хочуть «нагрітись» на платному реєстрі медичних оглядів»;

-«Заробляти аферисти планували мінімум 500 млн. гривень на рік».

Спростування зробити шляхом сповіщення в той самий спосіб, що була розповсюджена недостовірна інформація, а саме на фейсбук (facebook) сторінках відповідача, ютюб ( youtube ) каналі та сайті ІНФОРМАЦІЯ_15.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 №550-р, виконання обов`язків міністра охорони здоров`я України покладено на першого заступника міністра охорони здоров`я України ОСОБА_1

Міністерство охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, захисту населення від інфекційних хвороб, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, а також забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до пункту 10 Положення, 10. Міністр: очолює МОЗ, здійснює керівництво його діяльністю; спрямовує та координує діяльність визначених Кабінетом Міністрів України центральних органів виконавчої влади; визначає пріоритети роботи МОЗ та шляхи виконання покладених на нього завдань, затверджує плани роботи МОЗ, звіти про їх виконання; в межах компетенції організовує та контролює виконання МОЗ Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України; забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України; вносить Прем`єр-міністрові України пропозиції щодо призначення на посади першого заступника Міністра, заступника Міністра; затверджує положення про самостійні структурні підрозділи апарату МОЗ; затверджує структуру апарату МОЗ; організовує внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечує їх здійснення в МОЗ та бюджетних установах, що належать до сфери його управління; утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи, організації, що належать до сфери управління МОЗ, затверджує їх положення (статути), здійснює у межах своїх повноважень інші функції з управління об`єктами державної власності; порушує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності першого заступника, заступників Міністра та державного секретаря МОЗ; порушує в установленому порядку питання щодо присвоєння рангу державного службовця державному секретарю МОЗ; представляє МОЗ у публічно-правових відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями в Україні та за її межами; визначає обов`язки першого заступника Міністра, заступників Міністра, розподіл повноважень Міністра між першим заступником Міністра та заступниками Міністра, які вони здійснюють у разі його відсутності; залучає державних службовців, а за згодою керівників - державних службовців та працівників міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, місцевих органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій до розгляду питань, що належать до компетенції МОЗ; приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є МОЗ; утворює комісії, робочі та експертні групи; скликає та проводить наради з питань, що належать до його компетенції; підписує накази МОЗ; дає обов`язкові для виконання державними службовцями та працівниками апарату МОЗ доручення; здійснює інші повноваження, визначені законом.

ІНФОРМАЦІЯ_12 відповідач на своєму ютуб (youtube) каналі в мережі інтернет під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_13» опублікував відео під назвою, мовою оригіналу - « Как ОСОБА_4 украдёт 0,5 млрд гривен». Аналогічне відео ОСОБА_2 опублікував в мережі інтернет на фейсбук сторінці власного проекту «ІНФОРМАЦІЯ_13». У своєму відео, починаючи з 3 хв. 35 сек. відповідач зазначив: «... майже шістсот мільйонів гривень, які крадуться цілком конкретними людьми: ОСОБА_26, ОСОБА_4 (реформи назад не повернути, хоча б вартувало б їх запхнути), ОСОБА_5 , і дехто ОСОБА_6 ». Також, цього ж дня ОСОБА_2 в мережі інтернет на своєму сайті ІНФОРМАЦІЯ_15 виклав статтю під заголовком, мовою оригіналу - «ІНФОРМАЦІЯ_14».

ОСОБА_1 вказує, що інформація, яка була повідомлена та розповсюджена ОСОБА_2 у мережі інтернет ІНФОРМАЦІЯ_12 є недостовірною. Так, виконуюча обов`язки міністра охорони здоров`я ОСОБА_1 не надавала жодних розпоряджень щодо збору коштів з населення, а рішення керівника Державного підприємства «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» ніяким чином не узгоджується з повноваженнями позивача та функціями Міністерства охорони здоров`я України. Крім того, керівництво МОЗ України ІНФОРМАЦІЯ_12 на власному веб-сайті розмістило інформацію, що останні не приймали жодного рішення для запровадження плати, яка вказана відповідачем. Також, керівництво МОЗ України звернулось до керівників усіх медичних закладів, що надають послуги медичних оглядів для кандидатів у водії, періодичних медичних оглядів водіїв, людей, які володіють зброєю, та декретованих осіб - вихователів, вчителів, викладачів, студентів, працівників громадського харчування, торгівлі та інших - утриматись від оплати нібито розміщення електронних записів про проходження особою медичного огляду на сайті МОЗ України, а також про видання бланку форми первинної облікової звітності. Звернення до керівництва медичних закладів щодо сплати за технічний супровід кожного такого запису відбулося за власної ініціативи ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» та не було погоджено з МОЗ України. За даним фактом МОЗ України ініційовано проведення комісійної перевірки на державному підприємстві для з`ясування обставин і підстав для вищезгаданого звернення.

У зв`язку з тим, що розповсюджена ОСОБА_2 інформація щодо позивача є недостовірною та образливою, а також такою, що ганьбить честь, гідність і ділову репутацію останньої, вона підлягає спростуванню.

23.05.2019 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за вказаним позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі задоволено, витребувано у об`єднання підприємств в галузі телекомунікації, інформації та інтернет «Український мережевий інформаційний центр» інформацію, а саме: власника веб-сайту та доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_15; власника веб-сайту та доменного імені youtube . com ; власника веб-сайту та доменного імені facebook.com ; зобов`язано повідомити їх повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я, прізвище, по-батькові (для фізичних осіб) , їх місцезнаходження (для юридичних осіб) та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих згідно з законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер та серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення лінгвістичної експертизи усного мовлення судом відмовлено.

18 жовтня 2019 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення доказів задоволено частково та витребувано у відповідача ОСОБА_2 наступні докази: інформацію про власника веб-сайта ІНФОРМАЦІЯ_6 у мережі Інтернет (прізвище, ім`я, по-батькові, місце реєстрації та проживання, засоби зв`язку - у випадку якщо власник даного сайту фізична особа/фізична особа-підприємець або найменування юридичної особи, код ЄДРПОУ, її місцезнаходження, засоби зв`язку - у випадку, якщо власник юридична особа).

У відзиві на позовну заяву, представник Братківський К.С., який діє в інтересах відповідача, зазначає, що факти, які були викладені в публікації ОСОБА_2 знаходять своє підтвердження, а тому не є недостовірною інформацією та навів практику ЄСПЛ.

Так, 25.04.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про затвердження Державної програми підвищення рівня безпеки дорожнього руху в Україні на період до 2020 року» № 4353», відповідно до якої з метою покращення медичного забезпечення у сфері безпеки дорожнього руху та підготовки водіїв, на Міністерство інфраструктури України та Міністерство охорони здоров`я України покладено обов`язок формування єдиного інформаційного простору за напрямом медичного забезпечення у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема наркологічний та психіатричний огляди, огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, та про результати таких оглядів (ведення реєстру виданих водіям довідок).

01.03.2019 заступник міністра охорони здоров`я України ОСОБА_11 видає доручення № 7, яким доручає ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я України» забезпечити розміщення інформації про видані бланки медичних форм на сайті міністерства та їх постійне оновлення. Державне підприємство «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» розсилає керівникам закладів охорони здоров`я листа від 22.04.2019 про запровадження плати за технічний супровід, зберігання інформації на захищених серверах та розміщення одного електронного запису на сайті МОЗ України про проходження особою медичного огляду та виданий бланк форми первинної облікової документації в розмірі 28,80 грн включаючи податок на додану вартість.

Відповідно до відомостей, які розміщені в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником вищевказаного державного підприємства є Міністерство охорони здоров`я України, а ОСОБА_1 з 01.08.2016 до 04.09.2019 тимчасово виконувала обов`язки міністра охорони здоров`я України. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, представник ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 , як публічний діяч, несе відповідальність як за роботу всього Міністерства охорони здоров`я України, так і підприємств, які йому підпорядковані, а відсутність офіційної згоди міністерства на встановлення плати жодним чином не позбавляє права громадян на критику щодо встановлення плати за безкоштовну послугу та надання негативної оцінки діяльності керівництва Міністерства охорони здоров`я України.

Отже, представник відповідача приходить до наступних висновків: 1. ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я України» перебуває у віддані МОЗ України. 2. На момент запровадження плати МОЗ України очолювала ОСОБА_4 . 3. Заступником керівника МОЗ України був ОСОБА_13 4 ОСОБА_14 видав керівнику ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_28 доручення №7. 5. На підставі цього доручення ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я України» запровадило плату за розміщення інформації на сайті МОЗ України про видані бланки медичних форм. Тому, немає підстав вважати, що керівник ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я України» діяв без погодження з МОЗ України щодо запровадження відповідної плати. Крім того, станом на дату написання відзиву, ОСОБА_15 не звільнений з роботи, ніякої офіційної інформації щодо порушення дисциплінарного чи кримінального провадження щодо нього немає.

Також у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що 02.05.2019 після спірної публікації відповідача на веб-сайті Міністерства охорони здоров`я України з`явилося повідомлення про те, що МОЗ України ініційовано проведення комісійної перевірки на державному підприємстві для з`ясування обставин і підстав для вищезгаданого звернення. Однак, станом на дату подання позовної заяви результати цієї перевірки на веб-сайті Міністерства охорони здоров`я України не оприлюднені.

Окрім того, представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 , як публічний діяч, підлягала ретельному громадському контролю і потенційно могла зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вона виконувала або виконує свої функції. Межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. А тому, публікації, які містять критику політиків можуть бути викладені жорсткою, полемічною, саркастичною мовою, і для самих публічних осіб вони будуть образливими та навіть шокуючими.

На думку адвоката Братківського К.С., враховуючи те, що тема викладена в спірній публікації становить суспільний інтерес, а спірні висловлювання є оціночними судженнями, які виражені в формі критичної оцінки діяльності позивача на посаді виконуючої обов`язки міністра охорони здоров`я України, тому позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Представником позивача ОСОБА_3 було подано відповідь на відзив в якій він зазначає, що ОСОБА_1 , як виконуюча обов`язки міністра охорони здоров`я України, не мала безпосереднього впливу на Державне підприємство «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» та не здійснювала керування ним, а відповідальність за діяльність і управління даним державним підприємством несе його керівник та трудовий колектив.

Також у відповіді на відзив представник позивача вказав, що приналежність сайту ІНФОРМАЦІЯ_15 ОСОБА_2 підтверджується наявністю посилань на даному сайті на сторінки відповідача у таких соціальних мережах як facebook, twitter, youtube канал та не заперечується самим відповідачем.

06.11.2019 представником відповідача адвокатом Братківським К.С. на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 18.10.2019 про забезпечення доказів було подано відповідь в якій останній зазначив, що в Україні відсутня процедура державної реєстрації права власності на веб-сайт та відсутній порядок і підтвердження права власності на веб-сайт. На веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_15» в розділі «О проекте/Про проект» (мовою оригіналу) зазначено, що сайт ІНФОРМАЦІЯ_15 - це особистий блог журналіста ОСОБА_2 і він цього не заперечує. На даному веб-сайті є знак охорони авторського права: « ІНФОРМАЦІЯ_21», що підтверджує авторське право ОСОБА_2 на нього. ОСОБА_2 є власником однойменного словесного знака « ІНФОРМАЦІЯ_16 » для товарів і послуг свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг від 10.10.2019, заявка № m201724649 від 07.11.2017).

Представник позивача адвокат Гасюк А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

Представники відповідача адвокати Братківський К.С. та Подосінов А.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували та просили відмовити у позові в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет консорціуму «Український центр підтримки номерів та адресу» № 148/2019-Д від 04.10.2019 слідує, що реєстратором доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_15» станом на 02.05.2019 є GoDaddy. com, LLC, що розташована у Сполучених Штатах Америки. Відомості про реєстратора доменного імені в системі WHOIS скриті. Хостинг провайдером є Cloudflare .Inc. за місцезнаходженням у Сполучених Штатах Америки. «Домен .Pro є міжнародним загальним доменом верхнього рівня, що призначений для реєстрації доменних імен та адресації ними веб-сайтів спеціалістів різних напрямків, компаній та фахових об`єднань… Оператором реєстру .Pro є компанія Afilias, яка забезпечує реєстрацію доменних імен в домені .Pro на підставі даних, отриманих від реєстраторів доменних імен, акредитованих Корпорацією по управлінню доменними іменами та IP-адресами, відповідно до попередньо поданих останнім заявок реєстр антів доменних імен. Тобто, компанія Afilias не приймає заявки на реєстрацію доменних імен безпосередньо від реєстраторів доменних імен… Володілець облікового запису встановлює порядок та умови використання веб-сайту та є особою відповідальною за зміст веб-сайту. На практиці може мати місце ситуація, коли особа реєстранта доменного імені, отримувача послуг хостингу та володільця облікового запису може як співпадати, так і не співпадати… Власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант доменного імені, яким адресується веб-сайт, та/або отримувач послуг хостингу… За результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту: ІНФОРМАЦІЯ_17 встановлено, що останній позиціонує себе в якості веб-сайту ОСОБА_2 , на якому розміщена, зокрема, наступна інформація:

«ПРО ПРОЕКТ»

Сайт ІНФОРМАЦІЯ_15 - це особистий блог журналіста ОСОБА_2 , присвячений скандальним подіям, чуткам, фактам та думкам із світу великих грошей.

Цей ресурс є його особистим простором, який ні від кого не залежить, і в якому ніхто нікому нічого не винний.

Це означає, що на цьому ресурсі автор публікує все, що вважатиме за потрібне та цікаве для своїх читачів.

Від свого імені або від імені своїх гостей - блогерів, бізнесменів, менеджерів, політиків.

Якщо ви маєте свіжі думки, цікаву інформацію, цінний компромат - не соромтеся та надсилайте.

Моя адреса: ІНФОРМАЦІЯ_5

На цьому веб-сайті розміщені, зокрема наступні ідентифікатори - адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_5 ; Фейсбук: ІНФОРМАЦІЯ_9 ; альтернативний Facebook: ІНФОРМАЦІЯ_9 ; Фейсбук: ІНФОРМАЦІЯ_10 ; Телеграм: ІНФОРМАЦІЯ_11 ; Твіттер : ІНФОРМАЦІЯ_5 ; YouTube: ІНФОРМАЦІЯ_19" (а.с.153-156).

У заяві від 4 листопада 2019 року ОСОБА_2 власноручним підписом підтвердив, що є власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_17 та веб-сторінок ІНФОРМАЦІЯ_5 і ІНФОРМАЦІЯ_18 (а.с.232).

Відповідно до даних дискового носія із записом відеозвернення ОСОБА_2 на «Youtube» каналі та на сторінці соціальної мережі «Facebook», зробленого ІНФОРМАЦІЯ_12, слідує, що ОСОБА_2 у мережі інтернет за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_18 та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 розмістив певну промову (а.с.161-162).

Крім того, згідно із даними скріншоту веб-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_20 розміщена певна публікація ОСОБА_2 До тексту публікації додані зображення із такими назвами: доручення № 7 від 01.03.2019 заступника міністра Міністерства охорони здоров`я ОСОБА_29 ; лист керівникам закладів охорони здоров`я Державного підприємства «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я № 512 від 22/04/2019; реквізити для сплати 28 грн 80 коп. на рахунок Державного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр» (а.с.12-20).

Викладену відповідачем інформацію за вищевказаними посиланнями, позивач вважає недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 в.о. Міністра охорони здоров`я України, є наклепом і образою.

Відповідно до даних копії документа під назвою доручення заступника міністра Міністерства охорони здоров`я України № 7 від 01.03.2019 ОСОБА_24 доручає Державному підприємству «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій Міністерства охорони здоров`я» забезпечити розміщення інформації про видані бланки медичних форм на сайті міністерства: www.data.moz.gov.ua та її постійне оновлення (а.с.124).

Згідно із даними копії листа Державного підприємства «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я № 512 від 22/04/2019 керівникам закладів охорони здоров`я повідомлено, що 01 травня 2019 року на виконання завдання 5 заходу 2 Державної програми підвищення рівня безпеки дорожнього руху в Україні на період до 2020 року, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 435 «Про затвердження Державної програми підвищення рівня безпеки дорожнього руху в Україні на період до 2020 року», згідно Доручення МОЗ України від 01 березня 2019 року № 7 та наказу від 15 квітня 2019 року № 43-П, вартість технічного супроводу, зберігання інформації на захищених серверах та розміщення одного електронного запису на сайті Міністерства охорони здоров`я України www. data . moz . gov .ua про проходження особою медичного огляду та виданий бланк форми первинної облікової документації буде становити 28 (двадцять вісім) гривень 80 копійок. Термін технічного супроводу та зберігання інформації становить 10 (десять) років. Оплата за вище означені послуги буде застосовуватись лише по відношенню до бланків медичних форм, визначених наказом МОЗ України від 08 липня 2013 року № 583 «Про затвердження технічних описів бланків до деяких форм первинної облікової документації», а саме: медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом; медична довідка щодо проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів (форма № 122-2/о); медична довідка для отримання дозволу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи форми № 127/о; сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду (форма № 140/о); особиста медична книжка (форма № 1-ОМК). Технічний супровід інших медичних форм в подальшому здійснюється безкоштовно. До листа додані реквізити для оплати 28 гривень 80 копійок на рахунок Державного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр» (а.с.125).

Відповідно даних копії відповіді Міністерства охорони здоров`я України на адвокатський запит адвоката Братківського К.С. слідує, що на виконання наказу Міністерства охорони здоров`я України від 03 травня 2019 року № 44-Адм була створена комісія для проведення комісійної перевірки Державного підприємства «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я України, яка у період з 06.05.2019 по 16.06.2019 повинна була провести перевірку згаданого вище підприємства. В процесі роботи комісії, її члени не були допущені виконуючим обов`язки директора ОСОБА_25 до проведення комісійної перевірки, що зробило неможливим продовження проведення комісійної перевірки в подальшому. Враховуючи зазначене, комісією було сформовано пропозицію щодо передачі досліджуваних питань до правоохоронних органів (а.с.194).

Згідно з частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і право вимагати будь-якої інформації, а також право вимагати відшкодування матеріального і морального збитку, заподіяного використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 201 Цивільного Кодексу України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до статті 277 Цивільного Кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Статтею 297 Цивільного Кодексу України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Пунктом 15 цієї постанови роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Так, судом встановлено, а сторонами не заперечується факт поширення інформації ОСОБА_2 , як автором відеозвернення та публікації, у мережі інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_17, власній сторінці соціальної мережі «Facebook» та «Youtube» каналі, а також обставина, що ця інформація стосується особи позивача.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що у відеозверненні, яке розповсюджене на сторінці соціальної мережі "Facebook", "Youtube" каналі, так і у тексті статті на сайті ІНФОРМАЦІЯ_17, ОСОБА_2 висловлюється про ОСОБА_1 , як про публічну особу - в.о. міністра МОЗ України та її діяльність, яка передбачена Положенням про Міністерство охорони здоров`я України та оцінюється ОСОБА_2 як власне суб`єктивне судження.

Також суд зазначає, що позивачем не заперечувались фактичні обставини того, що Державним підприємством «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоров`я України було розповсюджено інформацію про стягнення з населення плати за проведення оглядів у закладах охорони здоров`я, а навпаки були вчинені дії для оповіщення громадян про утримання від сплати подібних внесків. Відповідно позивач оскаржує не обставини, які викладені у відеозверненні та публікації ОСОБА_2 , а суб`єктивну інтерпретацію автора про причетність позивача до вищевказаних дій.

Окрім того, суд звертає увагу, що на самому веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_17 відповідач описує, що метою створення даного інтернет джерела є ведення його особистого блогу, який присвячений скандальним подіям, чуткам, фактам та думкам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищевказані висловлювання ОСОБА_2 відображають оціночні судження, думки, переконання автора, критичну оцінку ним певних фактів і відповідно відображають суб`єктивні думки, погляди відповідача.

Згідно пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації зазначено, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» при розгляді справ суди застосовують Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права. Так, статтею 10 Конвенції з прав людини встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.

Європейський суд з прав людини на підставі своєї практики застосування Конвенції встановив, що її 10 стаття обумовлює різний ступінь захисту для тих чи інших категорій вираження поглядів.

У рішенні від 07 лютого 2012 року «Аксель Спрінгер проти Німеччини» Європейський суд з прав людини вказав, що приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, в той час як публічних осіб така норма не стосується.

Разом з цим, в таких справах як «Лінгенс проти Австрії» (1986 року); «Обершлік проти Австрії» (1991 року), у яких йшлось про публічну критику політиків, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що публічні діячі повинні бути відкритими для критики з боку своїх опонентів.

З аналізу вказаних рішень випливає, що Європейський суд з прав людини вважає порушенням статті 10 Конвенції з прав людини задоволення національними судами позовів публічних діячів про спростування поширеної проти них інформації та заборони поширення такої інформації, оскільки ступінь публічності, якого набули дії особи, ступінь її участі у публічній дискусії обумовлюють ступінь її толерантності, який вона повинна виявляти стосовно критики.

У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Суд звертає увагу на особливий статус позивача, яка була публічною особою та виконувала обов`язки м іністра охорони здоров`я України.

Так, розглядувані відеозвернення та стаття у мережі інтернет жодним чином не стосується особистого чи сімейного життя ОСОБА_1 , а містять винятково критику її діяльності як особи, яка займає особливо відповідальне становище.

У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що розповсюджена ОСОБА_2 інформація щодо позивача обумовлена саме перебуванням останньої на публічній службі, і відповідно до даної категорії осіб встановлені більш широкі межі допустимої критики та вищий «поріг вразливості», ніж до окремої пересічної особи.

Враховуючи викладену позицію Європейського суду з прав людини стосовно застосування статті 10 Конвенції з прав людини, вищенаведені фрази, які позивач просить спростувати, становлять основу права на свободу вираження поглядів та захищені на рівні національного законодавства та Конституції України, навіть у тих випадках, коли зміст висловлювань суб`єктивно здатний викликати негативну реакцію публічної особи, стосовно якої вони поширені, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вищевикладена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 369/8193/16-ц, постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 742/1159/18, постанові від 02 березня 2018 року у справі 369/8676/16-ц.

У зв`язку з тим, що у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації відмовлено, судові витрати у вигляді судового збору суд залишає за позивачем

Керуючись ст.ст.2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 141, 247, 258, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.11, 201, 277, 297 ЦК України, ст.30 ЗУ «Про інформацію» суд,-

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2019 року.

Суддя - Г.О. Козленко