№566/340/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: судді Бандури А.П.

при секретарі судового засідання Антонович М.Я.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Млинівський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Свою позовну вимогу вона мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в шлюбі. Від спільного подружнього життя у них є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З часу призначення аліментів на підставі рішення Млинівського районного суду від 18липня 2012 року їх спільний син ОСОБА_3 підріс, відповідно зросли його потреби, що призвело до збільшення витрат на його утримання.

Домовитися з відповідачем, щодо сплати ним аліментів на утримання сина у більшому розмірі, ніж він виплачує, не вдалося.

В судовому засіданні, 30 липня 2019 року, позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, погодилась на стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1059 гривень.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав та просив стягувати з нього аліменти в сумі по 1059 гривень щомісячно.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підставним та підлягаючим до задоволення, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема: копією виконавчого листа виданого 09 серпня 2012 року, підтверджується, що з ОСОБА_2 , 1978 року народження, жителя с. АДРЕСА_1 району Рівненської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 450 гривень щомісяця, починаючи із 09 липня 2012 року і до досягнення ним повноліття.

(а.с. 4)

З довідки Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 11 лютого 2019 року №163 виданої ОСОБА_1 встановлено, що до складу її сім`ї входить син ОСОБА_3 , 2003 року народження.

(а.с.5)

Згідно копії довідки №9 виданої 06 лютого 2019 року президентом ГО «Бійцівський клуб «Ліга чемпіонів» ОСОБА_1 працює в Громадській організації«Бійцівський клуб«Ліга чемпіонів» з 11 жовтня 2018 року за основним місцем роботи на умовах неповного робочого дня (2 год.) та з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу (0,25 ст.) займає посаду тренера. Посадовий оклад становить 4200,00 гривень та заробітна плата за період з 11 жовтня 2018 року по 31 січня 2019 року включно склала 2967,53 гривень.

(а.с.13)

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів , визначеного судом у твердій грошовій сумі» №1368-VІІІ від 17 травня 2016 року внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до якого частину 1 статті 2 доповнено абзацом сьомим такого змісту: «розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі»; частину 5 доповнено частиною сьомою такого змісту: «Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів»; статтю 9 після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.»

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При вирішення питання про зміну (збільшення) розміру стягнутих аліментів суд враховує суть позовних вимог ОСОБА_1 , матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, те, що відповідач є молодою особою працездатного віку (41 рік), має можливість працювати та заробити таку суму грошей, яка б дала можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, на даний час, судом не здобуто доказів і відповідачем таких не подано, про те, що на його утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні особи.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

А тому, на думку суду, з відповідача слід стягувати новий розмір аліментів з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, поскільки домовленість між сторонами з приводу добровільної сплати аліментів не досягнута, то суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, так як це буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини.

Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору у справі в розмірі, встановленому законом України «Про судовий збір» в сумі 768,40 гривень, від сплати яких звільнена позивачка.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 2,4,5,8,15,17,18, 88, 137, 430 ЦПК України,

ст.ст. 7, 84,180-182, 184, 199-200 СК України,

с у д , -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволити.

Розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Млинівського районного суду від 18 липня 2012 року збільшити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі по 1059 (одній тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок в дохід держави, встановленому Законом України «Про судовий збір» станом на 2019 рік, від сплати яких звільнена позивачка.

Повний текст рішення складено 31 липня 2019 року.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура