Справа № 418/3560/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2019 року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

з участю секретаря Кірічевої К.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: Міловський районний відділ державної реєстації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, місцезнаходження: 92500, Луганська область, смт.Мілове, вулиця Миру, буд. 43, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2019 року до Міловського районного суду Луганської області взвернувся аявник ОСОБА_1 , з заявою, у якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ свого батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть виданим установою, яка знаходиться на непідконтрольній української владі території України.

Місто Луганськ знаходиться на тимчасово непідконтрольній української владі території Луганської області.

З метою реєстрації смерті батька заявник звертався до Міловського районного відділу державної реєстації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, однак йому було відмовлено у реєстрації та видачі свідоцтва про смерть, у зв`язку з тим, що не був наданий документ встановленої форми.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне для здійснення державної реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про смерть для реалізації спадкових прав.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак просив суд розглянути справу без його участі заяву підтримує.

Представник від заінтересованої особи Міловського районного відділу державної реєстації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області до суду не з`явилась, однак нею було повідомлено про можливість розгляду справи за її відсутністю. Відзиву з запереченнями надано не було.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявника ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії паспорту заявника він є громадянином України. /а.с. 5-6/

Як слід з копії паспортуОСОБА_2 , він був при житті громадянином України. /а.с. 10-11/

Згідно копії свідоцтва про народження виданого 21.08.1971 року, серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 . /а.с. 8/ Таким чином родинний зв`язок заявника з померлим доведено.

Відповідно до лікарняного свідоцтва про смерть № 798 виданого 11.08.2019 року, Державним закладом «Луганської міської багатопрофільної лікарні № 8» так званої Луганської народної республіки, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ, помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . /а.с. 14/

Згідно відмови Міловського районного відділу державної реєстації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20.08.2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації смерті батька ОСОБА_2 , у зв`язку з наданням неналежних документів. /а.с. 11/

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Окрім, того суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Суд оцінює надане лікарняне свідоцтво про смерть, як доказ який містить інформацію, щодо предмету доказування на підставі яких можливо встановити наявність факту смерті, які дають висновок про наявність таких обставин не зважаючи на те, що документ не відповідає належній формі.

В цій частині рішення підлягає повному задоволенню.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З ч. 1 ст. 317 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.»

Місто Луганськ внесено до переліку населених пунктів у яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Таким чином, заявником було доведено, що він є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території не підконтрольній українській владі, вимоги заявника є законними та підлягають задоволенню.

Однак, оскільки суду не надано документів, які б підтверджували факт саме проживання померлого за вказаною адресою: АДРЕСА_2 , а не його реєстрацію, суд приходить до висновку, що в частині щодо місця проживання померлого вимога не підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. 76, ч.1 ст.95, п.8 ч.1 ст. 315, ч.1 ст. 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», наказом Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», п.10, 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2 , стать чоловіча, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: Україна, Луганська область, місто Луганськ, причина смерті: набряк легень, гострий інфаркт міокарда задньої стінки лівого шлуночка серця, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Василівка Лутугінського району Луганської області.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Чехов