ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 654/1572/18

Номер провадження: 22-ц/819/1244/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Охтень А.А. від 03 вересня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк або ПАТ/АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 22.04.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість - 101 415,95 грн, з якої: 5713,77 грн - заборгованість за кредитом; 86496,66 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3900 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована складова); 4805,52 грн - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.04.2011 року в сумі 101 415,95 грн та понесені судові витрати в сумі 1762 грн.

Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором від 22.04.2011 року у сумі 100915 (сто тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 95 коп. та судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп., а всього: 102677 (сто дві тисячі шістсот сімдесят сім гривень) 95 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 26.05.2019 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі №654/1572/18 залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду частково скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в частині завищених процентів за користування кредитом, пені та штрафів. Просить звернути увагу на те, що відсотки нараховуються з порушенням погоджених умов та подвійно (відсотки на відсотки). Окрім того, згідно Умов і правил надання банківських послуг на прострочену заборгованість замість процентів має нараховуватись пеня. ОСОБА_1 вважає розмір пені несправедливо завищеним. Окрім того, банком нараховані одночасно штраф і пеня, хоча відповідно до ст. 549 ЦК України вони є одним видом цивільно-правової відповідальності.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити. Підтримав заяву про застосування строків позовної давності, подану при перегляді заочного рішення. Пояснив, що не оспорює рішення суду в частині стягнутої з нього заборгованості по тілу кредиту, однак в іншій частині просить взяти до уваги його доводи про подвійну відповідальність та завищені суми нарахувань.

Представник АТ КБ «Приватбанк» Логвіновська А.А. апеляційну скаргу не визнала, просить залишити рішення суду без змін. Вважає висновки суду першої інстанції правильними та обґрунтованими.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, справа переглядається в частині нарахованих банком та стягнутих з відповідача відсотків, пені та штрафів. Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2011 року ОСОБА_1 подав до ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву та отримав кредитну карту «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку за кредитом із щомісячним погашенням до 25 числа кожного місяця 7 % заборгованості, що не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Відповідач погодив умови кредитування своїм підписом, що підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.8, 9, 124).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 31.03.2018 року банком нараховано заборгованість в сумі 101 415,95 грн, з якої: 5713,77 грн - заборгованість за кредитом; 86496,66 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3900 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована складова); 4805,52 грн - штраф (процентна складова) (а.с.5-8).

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 20.05.2019 року, згідно кредитного договору від 22.04.2011 року ОСОБА_1 отримав картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня серпня 2017 року (а.с.119).

Згідно п. 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, наданих позивачем та не оспорених відповідачем, у разі порушення клієнтом зобов`язань по погашенню заборгованості перед банком протягом 90 днів, змінюються умови кредиту та встановлюється строк повернення кредиту - 91-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта по погашенню кредиту. При цьому згідно ст.ст. 212, 611, 661 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав на 91-й день з моменту виникнення порушень зобов`язань клієнта по погашенню заборгованості за кредитом. На цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний строк його використання, в повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором. (а.с. 10-33).

З матеріалів справи та розрахунку наданого банком вбачається рух коштів по картковому рахунку з 22.04.2011 року і часткове виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором. Останній платіж в сумі 200 грн. здійснено 08.05.2015 року , після чого відповідач повністю припинив виконувати зобов`язання та до 25.05.2015 року не вніс черговий платіж в належній сумі.

Отже, на 91-й день порушення зобов`язань (23.08.2015 р.) настав строк виконання зобов`язань у повному обсязі та виник обов`язок повністю погасити заборгованість.

Враховуючи викладене, з урахуванням зміни строку дії кредитного договору та з огляду на частину другу статті 1050 ЦК України з цього моменту припиняється право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

За таких обставин, нарахування відсотків після 24 серпня 2015 року є безпідставним. Отже, до стягнення на користь банку підлягає сума відсотків в розмірі 3460,83 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні зі зменшенням стягнутої суми відсотків з 86496,66 грн. до 3460,83 грн.

В частині доводів апеляційної скарги щодо подвійної відповідальності, покладеної на відповідача, судова колегія дійшла таких висновків.

За вимогами статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Згідно умов кредитування сторони погодили, що пеня нараховується за спеціальною формулою за кожен день прострочки, складається із двох сум: пеня (1)= базова процентна ставка по договору/30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується один раз на місяць при прострочці по кредиту або процентах 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше. Окрім того, сторонами погоджено одночасне нарахування штрафу при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. Розмір штрафу 500 грн. +5% від суми заборгованості (а.с.9)

Таким чином, умови укладеного між сторонами кредитного договору передбачають можливість одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Така відповідальність запроваджена двома різними умовами договору й надає підстави для її застосування за одне й те саме правопорушення, що полягає у сплаті неустойки (окремо й штрафу, й пені) у випадку прострочення зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту більш, ніж на 30 днів.

За таких обставин, судова колегія вважає, що сторонами погоджено застосування цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у вигляді пені, отже сплата позичальником штрафу в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за порушення ним строків платежів більш, ніж на 30 днів, є подвійною відповідальністю і не підлягає застосуванню, оскільки це суперечить чинному законодавству України.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 29 березня 2019 року № 130/904/16-ц.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про застосування подвійної відповідальності заслуговують на увагу та до стягнення в цій частині підлягає пеня в межах річного строку. Заява про застосування наслідків спливу позовної давності подано ОСОБА_1 у заяві про скасування заочного рішення та підтримана в ході апеляційного розгляду.

Отже, з урахуванням подачі позову банком 11 травня 2018 року, пеня підлягає до стягнення в межах періоду з 12 травня 2017 року по 31.03.2018 року (в межах заявлених позовних вимог). Згідно наданого розрахунку банку за вказаний період нараховано 1100 грн. При цьому стягнення штрафу не допускається, як подвійна відповідальність та штраф в сумі 4805,52 грн. з ОСОБА_1 стягнутий судом першої інстанції незаконно, в цій частині рішення суду підлягає скасуванню із відмовою у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині позовних про стягнення штрафу підлягає скасуванню із відмовою у задоволенні цих позовних вимог ; це ж рішення суду підлягає зміні в частині стягнутої суми заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за договором від 22.04.2011 року із зменшенням з 100915, 95 грн. до 10274,60 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в сумі 5713,77 грн. (судом апеляційної інстанції не переглядалось), заборгованість за процентами 3460,83 грн. (зменшена з 86496,66 грн), пеня 1100 грн. (зменшена з 3900 грн).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2018 року, - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» штрафу в сумі 4805,52 гривень та ухвалити в цій частині нове судове рішення і відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Це ж рішення в частині стягнутої суми заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за договором від 22.04.2011 року змінити із зменшенням з 100915,95 гривень до 10274,60 (десять тисяч двісті сімдесят чотири гривні шістдесят копійок) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 13 вересня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова