Провадження № 22-ц/801/1906/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Герасимишиної Тетяни Віталіївни

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2019 року ухвалене під головуванням судді Ан О.В., повний текст якого складений 12 липня 2019 року

в справі №127/11144/19

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» (відповідачі)

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є споживачем електричної енергії, оплату якої здійснює щомісячно відповідно до показників лічильника. З 2017 року при отриманні рахунків про оплату електроенергії позивачем виявлено, що надавачем послуг завищуються показники спожитої ним електричної енергії. За період з січня 2018 року по лютий 2019 року невідповідність даних розрахунку відповідача фактично спожитій електроенергії призвела до утворення боргу в сумі 3290,40 грн. Звернення позивача щодо усунення порушень при нарахуванні плати відповідно до показників лічильника не призвели до вирішення спірного питання. У зв`язку із протиправними діями та погрозами відключення електроенергії позивач та його дружина зазнали душевних страждань. Наявність боргу з електроенергії перешкоджає ОСОБА_1 в отриманні субсидії та порушує його права, що й стало підставою звернення до суду.

27.05.2019 позивач подав до суду заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, за змістом якої висунув вимоги до додаткового відповідача - ТОВ «Енера Вінниця».

З урахуванням цих вимог просив визнати протиправним нарахування АТ «Вінницяобленерго» показників електролічильника якогось свого порівняно до показників будинкового електролічильника позивача за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати протиправним нарахування ТОВ «Енера Вінниця» показників електролічильника якогось свого порівняно до показників будинкового електролічильника позивача за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати протиправною відмову АТ «Вінницяобленерго» у проведенні перерахунку показників будинкового електролічильника за адресою: АДРЕСА_1 та суми до сплати; зобов`язати АТ «Вінницяобленерго» провести перерахунок суми до сплати у розмірі 581,09 грн. у рахунку станом на 01.01.2019 із коригуванням показників відповідно спожитих, знятих та переданих показників електролічильника будинкового за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ТОВ «Енера Вінниця» провести перерахунок суми до сплати у розмірі 1397,68 грн у рахунку станом на 01.05.2019 року із коригуванням показників відповідно до спожитих, знятих та переданих показників електролічильника будинкового за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути солідарно з ПАТ «Вінницяобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця» на свою користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач ОСОБА_1 та його представник -адвокат Герасимишина Т.В. подали апеляційні скарги у яких посилаючись на необґрунтованість висновків суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, просили скасувати рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги адвоката Герасимишиної Т.В. полягають у тому, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про недоведеність позивачем порушення його прав збоку відповідачів, зазначивши, що ним не надано доказів про те, що зафіксовані показники спожитої електроенергії не відповідають дійсності. На думку адвоката такими доказами є подані позивачем копії розрахункової книжки, квитанції про оплату, звернення з проханням проведення перевірки, рахунки тощо, із яких слідує, що позивач належно здійснює свої права та обов`язки, передбачені договором.

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 мотивована тим, що відповідачі порушують його права нараховуючи плату за користування електроенергією по значно завищеним, на його думку, показникам лічильника. На його неодноразові звернення про здійснення перерахунку жодних дій з боку відповідачів не проводилось. Зазначив, що суд не повно встановив всі обставини справи не врахував подані ним докази.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник - адвокат Герасимишина Т.В. вимоги своїх апеляційних скарг підтримали на умовах, викладених у них і просили задовольнити.

Відповідачі АТ «Вінницяобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця», повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, представників з належно оформленими повноваженнями до апеляційного суду не направили, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено наступні обставини справи.

28 листопада 2014 року між ПАТ «Вінницяобленерго», правонаступником якого є АТ «Вінницяобленерго», та позивачем ОСОБА_1 укладено договір № 050050226 про користування електричною енергією (далі - договір).

Відповідно до умов цього договору ПАТ «Вінницяобленерго» бере на себе зобов`язання постачати електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 у необхідних обсягах, тоді як споживач ОСОБА_1 зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) відповідно до показань обліку електроенергії протягом розрахункового періоду, але не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідно до самостійно знятих ним показань приладу обліку електроенергії із їх зазначенням в розрахунковій книжці (а.с. 59-60).

Відповідно до п. 16 договору плата за електроенергію здійснюється споживачем відповідно до показників приладу обліку електроенергії.

Відповідно до єдиних рахунків за надані житлово-комунальні та інші послуги на будинок № 1 по вул. Ботанічній в м. Вінниця нараховувалась наступні розміри спожитої електроенергії: листопад 2017 року - 14968; грудень 2017 року - 15120; січень 2018 року - 15311; лютий 2018 року - 15487; березень 2018 року - 16092; квітень 2018 року - 16902; травень 2018 року - 16527; червень 2018 року - 16808; липень 2018 року - показники в рахунку відсутні; серпень 2018 року - 17452; вересень 2018 року - 17646; жовтень 2018 року - 17941; листопад 2018 року - 18191; грудень 2018 року - 18191 (а.с. 13-26 ).

З 01 січня 2019 року на підставі частини 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії» АТ «Вінницяобленерго» передало свої повноваження щодо передачі, постачання електричної енергії ТОВ «Енера Вінниця», а тому починаючи з 2019 року облік спожитої електричної енергії ОСОБА_1 здійснювався ТОВ «Енера Вінниця».

Зокрема за січень 2019 року плату нараховано виходячи з показника приладу обліку - 18792; за лютий 2019 року - 19534; за березень 2019 року - показники в рахунку відсутні; за квітень 2019 року - 19790 (а.с. 27-28, 119-120).

Водночас позивачем самостійно знімались та фіксувалися в квитанціях про сплату (розрахунковій книжці) наступні покази приладу обліку електроенергії: листопад 2017 року - 14997; грудень 2017 року - 15151; січень 2018 року - 15400; лютий 2018 року - 15669; березень 2018 року - 16092; квітень 2018 року - 16345; травень 2018 року - 16600; червень 2018 року - 16808; липень 2018 року - 17142; серпень 2018 року - 17376; вересень 2018 року - 17646; жовтень 2018 року - 17878; листопад 2018 року - 18191; грудень 2018 року - 18454; січень 2019 року - 18792; лютий 2019 року - 19119; березень 2019 року - 19491; квітень 2019 року - 19790.

Заявами від 07.12.2018, 04.01.2019, 29.01.2019 ОСОБА_1 звертався до ПАТ «Вінницяобленерго» з проханням здійснити перерахунок сум нарахувань електричної енергії, оскільки не погоджувався з ними.

На зазначені звернення ПАТ «Вінницяобленерго» повідомило позивача, про стан заборгованості за спожиту електроенергію і для врегулювання спірного питання рекомендувало йому звернутися з платіжними документами за останні три роки до СО «Вінницькі МЕМ» з метою проведення звірки спожитої та сплаченої електричної енергії та перевірки платіжних документів (а.с. 51, 55).

В подальшому постачальником проводилось коригування обсягів спожитої електроенергії відповідно до показників лічильника, зафіксованих в платіжних документах (квитанціях) споживача, та здійснено відповідний перерахунок оплати за електроенергію за вказаний період із врахуванням пільгової норми споживання, субсидії та вимог норм чинного законодавства.

Заяви ОСОБА_1 від 05.06.2018 та від 07.12.2018, адресовані Вінницьким міським електричним мережам розглянуті та надано відповідь про те, що станом на 01.06.2018 у споживача рахується переплата. В подальшому для проведення коректного нарахування за спожиту електричну енергію, ОСОБА_1 роз`яснено його право на подання показів лічильника через мережу Інтернет або засобами телефонного зв`язку ( а.с. 46, 47, 52, 53).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживачами енергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої, другої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (частина третя статті 714 ЦК України).

Крім загальних положень цивільного законодавства, відносини між громадянами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26липня 1999 року № 1357 із змінами та доповненнями, що діяли на час укладення договору.

Згідно пункту 42 ПКЕЕН одним із обов`язків споживача є оплата житлово-комунальних послуг, в тому числі за спожиту електроенергію, у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки для населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Пунктом 20 ПКЕЕН встановлено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно пункту 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача.

Крім того, як встановлено по справі ПАТ «Вінницяобленерго» з 01.01.2019 не є оператором системи розподілу електричної енергії, а тому договір № 050050226 про користування електричною енергією діє лише в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати з відповідними правами та обов`язками.

Відповідно до детальної довідки АТ «Вінницяобленерго» за особовим рахунком 05005026 (а.с. 76-81) позивач не має заборгованості перед підприємством. При цьому як видно зі змісту довідки дані лічильника корегувались відповідно до поданих позивачем показань.

Як встановлено судом та видно із матеріалів справи, показники в рахунках перевищували показники споживача послуг за чотири місяці.

Оскільки протягом квітня, серпня, жовтня 2018 року та березня 2019 року показники лічильника споживачем не передавались підприємством, відповідно до положень пункту 6.7. Розділу ХІІІ Перехідних положень Кодексу комерційного обліку електричної енергії за вказаний період визначено обсяг споживання електричної енергії на розрахунковий період шляхом розрахунку середнього обсягу споживання за даними двох останніх фактичних послідовно знятих показників розрахункового лічильника. При цьому позивачем не надано доказів про те, що він вчасно передав показання лічильника оператору, а відтак самостійне визначення показників лічильника оператора і нарахування відповідно до них плати відповідно до зазначених норм, є протиправним.

А тому колегія суддів відкидає доводи апеляційної скарги адвоката Герасимишиної Т.В. про те, що встановивши таку невідповідність, суд першої інстанції не вбачав порушень прав позивача.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, формуючи рахунки на електроенергію, як ПАТ «Вінницяобленерго», так і ТОВ «Енера Вінниця» враховують надані споживачем (абонентом) показники лічильника, які внесені останнім до книжки обліку електроенергії, а також контрольні (прогнозовані) показники лічильника обліку електроенергії на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період. У разі надання споживачем будь-яким способом (внесення даних в особистий кабінет на сайті енергопостачальника або зазначення в рахунках на оплату електроенергії) фактичних показників лічильника постачальник здійснює перерахунок витрат електроенергії та встановлює фактичну суму до сплати споживачем.

Матеріалами справи також встановлено, що ПАТ «Вінницяобленерго» неодноразово було рекомендовано позивачеві, у разі незгоди останнього із нарахованими сумами та показниками лічильника, звернутись з платіжними документами до його структурної одинці для проведення звірки спожитої електричної енергії. Проте позивач не скористався таким правом, а докази подання відповідної заяви відсутні.

Нарахування обсягів спожитої електроенергії є операцією обліку, яка сама по собі не створює цивільно-правових наслідків для позивача, і може бути лише підставою відповідних вимог відповідачів до позивача в разі їх підтвердження об`єктивними даними.

Як випливає з пояснень позивача і підтверджується матеріалами справи, у випадку отримання єдиного рахунку, в якому попередні і поточні показники лічильника, а відтак і різниця між ними та плата за користування електроенергією не відповідали фактично спожитій ним електроенергії, він самостійно виправляв відповідні графи в рахунку (а.с. 13-28), а далі так само самостійно заповнював графи з показниками лічильника в розрахунковій книжці і сплачував відповідно до останніх (а.с. 19-38, 39-45).

За таких умов виникали деякі розбіжності між обліком енергопостачальної організації, дані якого формуються як в результаті обходів й зняття контрольних показників з приладу обліку, так і через подання показників споживачами через персональний кабінет в мережі інтернет, або у випадку позивача телефоном через спеціальний сервіс прийому показників.

Апеляційний суд не приймає до уваги розрахунок, самостійно здійснений позивачем на підтвердження факту нібито протиправного нарахування йому заборгованості по сплаті електроенергії (а.с. 61). Так, в зазначеному розрахунку ним не зазначено дат зняття показників, а лише вказано, що такі показники мали місце за результатами відповідних місяців. Загальна різниця показників, визначена позивачем як 2005 кВт насправді такою не є, оскільки відхилення між показниками мали місце як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення. Наприклад, і серпні-вересні 2018 року, жовтні-листопаді 2018 року, зайво нараховані 76 і 63 кВт відповідно, відразу віднімалися від обсягів споживання наступних місяців.

Відповідно до пункту 2.3.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.

Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку.

На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

При цьому відповідно до даних, відображених у детальній довідці споживача станом на 07.05.2019 року (а.с. 76-81) енергопостачальною організацією здійснювалося коригування обсягів і вартості спожитої ОСОБА_1 електроенергії у разі отримання інформації із будь-якого із зазначених джерел, як то дані обходу, інформація, відображена у платіжних документах чи повідомлення телефоном, автоматичне нарахування у випадку ненадходження від споживача даних обліку тощо.

Зазначене спростовує посилання позивача та його представника на порушення відповідачами частини 3 статті 10 Закону України «Про захист споживачів», а саме права на безоплатне усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк.

Більше того, зазначеною довідкою підтверджено, що період з квітня 2016 року до квітня 2019 року мали місце як переплата, так і поточна заборгованість, яка за даними постачальника була погашена позивачем станом на момент його звернення до суду з позовною заявою.

Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено порушення його прав в результаті нарахування, а згодом - коригування плати відповідно до показників лічильника. Зокрема, відсутні докази відмови позивачу у наданні субсидії, повідомлення чи попередження постачальником електроенергії споживача про відключення від електромережі в разі несплати рахунка тощо. З позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 АТ «Вінницяобленерго» чи ТОВ «Енера Вінниця» до суду не зверталися.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Герасимишиної Тетяни Валеріївни залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.09.2019

Головуючий: Судді: І.М. Стадник І.В. Міхасішин Ю.Б.Войтко