Справа № 182/2836/19
Провадження № 2/0182/2011/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.09.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного сина.

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся до відповідача з позовом та просить суд стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача.

В обґрунтування позову послався на те, що він є вже повнолітній, однак є інвалідом ІІ групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково. Відповідач є його батьком. Він потребує постійного догляду, а тому мати не працює та знаходиться постійно біля нього. Розмір його пенсії становить 1497 грн. Інших доходів він не має. Вказаної пенсії йому не вистачає, вся пенсія витрачається на лікування та оздоровлення, забезпечення належних умов проживання. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча працює та може надавати таку допомогу. (а.с. 1-2, 33-35)

Відповідач відзиву не подав, ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 30.07.2019 року(а.с.70).

Інших заяв по суті справи сторонами суду не подавалось.

Процесуальні дії у справі.

26.04.2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви(а.с.24)

05.06.2019 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.57)

05.06.2019 року витребувано відомості щодо доходів сторін(а.с.58)

Інших заяв та клопотань з процесуальних питань учасниками справине подавалось.

Судом встановлено.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5)

Батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі до 02.06.2004 року(а.с.12)

ОСОБА_1 досяг повноліття є інвалідом ІІ групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково.(а.с.4)

Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу.

Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з - урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані особами з інвалідністю, у тому числі дітьми з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Отже українське законодавство виділяє три основні види непрацездатності: непрацездатність за віком та непрацездатність за станом здоров`я та непрацездатність у зв`язку із входженням особи до групи осіб, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Особою з інвалідністю визнається особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист (ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні"). Подібне визначення осіб з інвалідністю міститься і у Законі України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні". При цьому суд зазначає, що для застосування правил статті 198 СК України не має значення, яку групу інвалідності має дитина.

Таким чином , на підставі вище вказаних письмових доказів, судом встановлено, що ОСОБА_1 є непрацезданим повнолітнім сином відповідача ОСОБА_2 та має право на утримання та матеріальну допомогу з боку батька.

Згідно наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу в розмірі 1497 грн., інших доходів не має(а.с.11,63)

Згідно копій медичних довідок, висновків спеціалістів позивач ОСОБА_1 потребує постійного лікування(а.с. 7-10,14,16)

Наданими копіями квитанцій ОСОБА_1 несе постійні витрати на лікування (а.с.15-19)

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги від батька.

Згідно відомостей з державного реєстру Фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює та отримує заробітну плату в ВКП „Міськавтодор-1 всього за 1 квартал 2019 року в розмірі 30451 грн. 73 коп.(а.с.63 зворот)

Оскільки відповідач працює та отримує заробітну плату в середньому 10150,58 грн. щомісячно, то суд вважає, що у відповідача є можливість надавати допомогу повнолітньому непрацездатному синові.

Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

З урахуванням всіх обставин встановлених в судовому засіданні, щодо матеріального становища сторін, дослідивши можливості надання утримання батьком , отримувані доходи повнолітнього сина, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 182, 198 -200 СК України, ст.10-13,76-81, 141, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь непрацездатного повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частина від його доходів та заробітку, починаючи з 25.04.2019 року, щомісячно, безстроково.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 05.09.2019 року.

Анкетні дані учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстраці: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя: А. Г. Багрова