КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 03 вересня 2019 року про залучення правонаступника у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, визнання права постійного безоплатного користування нежитловими приміщеннями,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дарницького районного суду м.Києва з жовтня 2013 року перебуває вказана справа.

03 вересня 2019 року ОСОБА_2 подав клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_1, як спадкоємця ОСОБА_5 В клопотанні посилався на те, що в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 13 вересня 2017 року вказано про необхідність залучення до участі у справі спадкоємців померлого відповідача ОСОБА_5

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 03 вересня 2019 року клопотання ОСОБА_2 задоволено, залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, визнання права постійного безоплатного користування нежитловими приміщеннями ОСОБА_1 як правонаступника померлого відповідача ОСОБА_5.

Не погоджуючись із такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в доводах якої зазначає, що процесуальне правонаступництво ОСОБА_1 в якості відповідача, як спадкоємця померлого ОСОБА_5 у цій справі неможливо, оскільки з 04.09.2015 року відсутні будь-які спірні правовідносини між померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_2 До початку первісного розгляду справи по суті 04 вересня 2015 року в судовому засіданні суддею Каліушко Ф.А. прийнята ухвала, якою прийнята відмова позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 від всіх заявлених ними позовних вимог до ОСОБА_5 і провадження у справі відносно відповідача ОСОБА_5 закрито. Оскільки позивачі не оскаржували цієї ухвали, вона вступила в законну силу і є чинною по теперішній час.

Незаконність оскаржуваної ухвали, на думку апелянта полягає в тому що всупереч положенням статті 55 ЦПК України, яка передбачає при процесуальному правонаступництві заміну сторони у справі, суд залучає до участі у справі правонаступника неіснуючого відповідача, неіснуючої сторони, оскільки з 04.09.2015 року ОСОБА_5 не є стороною у справі.

Відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_5, також не може бути залучений в якості відповідача за майновими боргами свого батька, оскільки в силу ч.2 ст.1281 ЦК України не пред'явив свої вимоги протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини.

Просить ухвалу суду скасувати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2019 року справу призначено судді-доповідачу Голуб С.А.

В судове засідання з'явився ОСОБА_1 і свою апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, які з'явилися в судове засідання, доходить висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва на новому розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування шкоди (стягнення витрат на усунення недоліків майна), зобов'язання не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, визнання права постійного безоплатного користування нежитловими приміщеннями, рішення у якій було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року.

При первісному розгляді справи, позивачами у якій на той час були ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, а відповідачами - ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5), суд ухвалою від 04 вересня 2015 року прийняв відмову позивачів від позову до вже померлого на той момент ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1) та закрив провадження у справі в цій частині.

За результатами первісного розгляду справи суд ухвалив рішення від 16 травня 2016 року про відмову у задоволенні позову, зокрема, і з тих підстав, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не був продавцем нерухомого майна, щодо якого заявлено позов.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року вказане рішення було залишено змін, проте Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 13 вересня 2017 року скасував рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанцій і направив справу на новий розгляд.

Підставою скасування судових рішень суд касаційної інстанції зазначив, зокрема, порушення судом першої вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, що виразилось у нерозгляді клопотання позивача ОСОБА_2 від 24.06.2015 про залучення до участі у справі правонаступника померлого ОСОБА_5

03 вересня 2019 року через канцелярію суду позивачем ОСОБА_2 подано заяву про залучення до участі у справі ОСОБА_1 як спадкоємця померлого ОСОБА_5

Задовольняючи клопотання про правонаступництво, суд першої інстанції виходив з того, що предметом розгляду цієї справи є вимоги покупців (співвласників) до продавців (співвласників) об'єкта нерухомого майна про стягнення витрат на усунення його недоліків, усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями та встановлення сервітуту, ці правовідносини допускають правонаступництво.

Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Нестерович О.І. на запит суду повідомила, що 30.01.2015 відкрито спадкову справу після померлого ОСОБА_5 Спадкоємцем, який прийняв спадщину, є ОСОБА_1, від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини відмову від прийняття спадщини не надходило.

Суд не погодився із доводами ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_5 не є відповідачем у справі з 04 вересня 2015 року з посиланням на те, що касаційна інстанція скасувала рішення суду саме з підстав невиконання вимог процесуального закону щодо залучення до участі у справі правонаступника.

Судова колегія не може погодитись із такими висновками суду виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

В даній справі позов був заявлений трьома позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до двох осіб, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_1. ( т.1 а.с.)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

24 червня 2015 року ОСОБА_2, який діяв від свого імені та за довіреністю від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 подав до суду заяву про заміну відповідача ОСОБА_5, його правонаступником відповідачем ОСОБА_1 ( т.4 а.с.198)

Як вбачається із журналу судового засідання від 04 вересня 2015 року суд ставив на обговорення заяву ОСОБА_2 про заміну відповідача ОСОБА_5 його правонаступником, сторони висловили свої думки з приводу заявленого клопотання, однак ОСОБА_2 відкликав своє клопотання. Суд на місці ухвалив вважати відкликаним клопотання про заміну відповідача його правонаступником (т.5 а.с.54-56).

Як вбачається із журналу судового засідання від 04 вересня 2015 року ОСОБА_2, який діяв також як представник ОСОБА_6 відмовився від позовних вимог до ОСОБА_5 Вказану заяву також підтримав ОСОБА_3 (т.5 а.с. 54-56).

Ухвалою суду від 04 вересня 2015 року прийнята відмова ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від позову в частині вимог до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на усунення недоліків товару, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання не чинити перешкод у користування майном та визнання права сервітуту. (т.5 а.с.61-61)

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Ухвала суду від 04 вересня 2015 року сторонами не оскаржувалась, отже вступила в законну силу, є обов'язковою для всіх установ та громадян, внаслідок чого справа розглядалась за участю лише одного відповідача ОСОБА_1

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 16 травня 2016 року в задоволенні позову до ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 21 грудня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була відхилена, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 13 вересня 2017 року, постановленої за касаційною скаргою ОСОБА_2, якою були скасовані судові рішення попередніх інстанцій було зазначено, що суд не розглянув клопотання ОСОБА_2 про залучення правонаступника ОСОБА_5

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року прийнята відмова від позову ОСОБА_6 та провадження в справі в частині його вимог до ОСОБА_1 закрите (т.9 а.с.85-86)

З врахуванням встановлених обставин справи, судова колегія вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 03.09.2019 року про залучення до участі у справі ОСОБА_1, як спадкоємця ОСОБА_5, оскільки останній на час постановлення ухвали не був стороною у справі, позовні вимоги до нього не заявлені. При цьому законність ухвали суду від 04.09.2015 року про закриття провадження у справі щодо позовних вимог до ОСОБА_5 не ставилась під сумнів сторонами, на оскаржувалась, а тому при розгляді даної справи вона має бути прийнята судом до уваги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи встановлені обставини справи, удова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про залучення до участі у справі ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року про залучення до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, визнання права постійного безоплатного користування нежитловими приміщеннями ОСОБА_1 як правонаступника померлого відповідача ОСОБА_5 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо залучення у справі №753/21685/17 ОСОБА_1 як спадкоємця померлого ОСОБА_5 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: