Справа № 500/156/19
Провадження № 2/500/1498/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю представника позивача адвоката Златєва П.Д.,

представника відповідача - Колесника А.С ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, приватного підприємства Будівельно-монтажне управління-20, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ім.. капітана 3-го рангу ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на квартиру, мотивуючи тим, що, у АДРЕСА_1 , яка була позивачем, придбана на підставі договору № 9 від 02.12.2005 року.

У відповідності до договору №9 від 02.12.2005 року, укладений між ОСОБА_2 «Покупець» та будівельно-монтажним управлінням - 20 відкритого акціонерного товариства «Одесоблбуд» (БМУ-20 ВАТ «Одесоблбуд») «Продавець» який узгоджений міським головою, «Продавець» продає, а «Покупець» покупає трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_2 поверху загальною АДРЕСА_3 69,05 кв. АДРЕСА_4 вартістю 109790 гривень. Також зазначається, що їм сплачується частково при оформленні договору - 54895,00 гривень, решта сума вартості сплачується впродовж будівництва житлового будинку та при здачі об`єкта у експлуатацію.

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1269 від 19.12.2006 року був затверджений протокол №7 засідання житлової комісії від 15.12.2006 року про розподіляння квартир у житловому будинку АДРЕСА_5 , також надано, ОСОБА_2 , оформить право власності на трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_6 , з зобов`язанням КП «Ізмаїльське МБТІ» провести правову реєстрацію зазначеної квартири.

В подальшому вказана квартира не була позивачем зареєстрована.

На даний час позивач, ОСОБА_2 , звернувся до державного реєстратора відділу державної реєстрації та надання інформації з державних реєстрів секретаріату виконкому Ізмаїльської міської ради з заявою про здійснення реєстрації права власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак рішенням від 18.12.2018 року за №44676473 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державний реєстратор відмовив у реєстрації посилаючись на наступні обставини:

- невідповідності адреси об`єкту нерухомості, що зазначена у договорі та інших поданих заявником документах, тобто у відповідності до заяви та технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна, адреса квартири: АДРЕСА_1 , у відповідності до договору №9 від 02.12.2005 року об`єктом купівлі-продажу є: квартира АДРЕСА_2 в АДРЕСА_7 2-1 АДРЕСА_8 ;

- недотримання вимог ст. 657 ЦК України при укладання договору №9 від 02.12.2005 року, тобто відсутність нотаріального посвідчення та державної реєстрації;

Наявність розбіжності стосовно площі квартири, а саме: у договорі площа квартири вказана 69,05 кв.м., у технічному паспорті на квартиру (від 15.10.2018 року, видавник КП «Ізмаїльське МБТІ») площа квартири вказана 67,5 кв.м., при цьому документи про зазначення причини такої зміни площі відсутні.

Також, у відомостях реєстру прав власності (що входить до архівної складової частини ДРРП), відомості про реєстрацію вищевказаної квартири за заявником ОСОБА_2 також відсутні.

В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на їх задоволені.

Представник відповідача виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник приватного підприємства Будівельно-монтажне управління-20 у судове засідання не з`явився, раніше до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.(а.с.24-25)

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, раніше до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказали про розгляд справи у їх відсутності та проти позовних вимог не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що між позивачем, ОСОБА_2 «Покупець» та будівельно-монтажним управлінням - 20 відкритого акціонерного товариства «Одесоблбуд» (БМУ-20 ВАТ «Одесоблбуд») «Продавець» був укладений договір №9 від 02.12.2005 року який був узгоджений міським головою про продаж трьох кімнатної квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_9 поверху, загальною площею 69,05 кв.м. в АДРЕСА_4 , вартістю 109 790 гривень.(а.с.5)

Відповідно, до квитанцій до прибуткового касового ордеру про прийняття будівельно-монтажним управлінням-20 відкритого акціонерного товариства «Одесоблбуд» (БМУ-20 ВАТ «Одесоблбуд») підтверджується надходження грошових коштів на суму 109 790,00 гривень за продаж 3-х кімнатної квартири по АДРЕСА_8 від ОСОБА_2 (а.с.6-7).

Згідно, до витягу з рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1269 від 19.12.2006 року про затвердження протоколу №7 засідання житлової комісії від 15.12.2006 року про розподілення квартир у житловому будинку АДРЕСА_5 , та надання позивачу , оформить право власності на трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_10 , з зобов`язанням КП «Ізмаїльське МБТІ» провести правову реєстрацію зазначеної квартири.(а.с.9)

Відповідно до довідки №1 від 04.01.2018 року, наданої ПП «Будівельно-монтажне управління №20», ОСОБА_2 повністю сплатив вартість квартири в розмірі 109 790,00 грн. (а.с.8)

Крім того, наявність на ім`я ОСОБА_2 , квартири АДРЕСА_11 , підтверджується технічним паспортом на квартиру (від 15.10.2018 року, видавник КП «Ізмаїльське МБТІ») з зазначенням : номер квартири 52, площі 67,5 кв.м., місця розташування 1-1 поверх, п`яті поверхового будинку, яка складається зі трьох кімнат за адресою: АДРЕСА_5 ( а.с.10-11)

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 328 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, відповідно до змісту ч.1 та 2 ст. 331 ЦК України «Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.»

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

У відповідності з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судові витрати розподілено у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 392 ЦК України ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 04.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на квартиру номер АДРЕСА_2 , загальною АДРЕСА_12 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян