ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9416/19
Провадження № 22-ц/4820/2190/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року про зустрічне забезпечення позову, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Хмельницької філії АТ «Укрсоцбанк», Хмельницького бюро технічної інвентаризації про визнання рішення державного реєстратора неправомірним та скасування запису,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Хмельницької обласної філії АТ «Укрсоцбанк», (далі по тексту - Банк), Хмельницького бюро технічної інвентаризації про визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та скасування реєстраційного запису про право власності.

ОСОБА_1 одночасно із позовом подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити АТ «Укрсоцбанк», його представникам та будь-яким третім особам виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, вселяти інших осіб до неї, іншим чином користуватись володіти та розпоряджатись нею, а також вчиняти щодо даної квартири нотаріальні та/або реєстраційні дії у відповідних державних реєстрах в тому числі заборонити укладати договори оренди, купівлі-продажу, міни, дарування вказаної квартири. На період розгляду справи просила зобов`язати АТ «Укрсоцбанк» надати їй доступ до квартири АДРЕСА_1 для проживання в ній.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.04.2019 року заяву задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . В решті заяви відмовлено.

АТ «Укрсоцбанк», з метою недопущення заподіяння збитків зазначеним судовим рішенням, звернулось до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову в обґрунтування якої зазначило, що застосований судом захід забезпечення позову позбавляє АТ «Укрсоцбанк» можливості реалізовувати правомочності власника, зокрема продати вказану квартиру або здати в оренду. Враховуючи оцінку квартири, розмір ймовірних збитків заподіяних Банку складає 969 666 грн., у зв`язку з чим АТ «Укрсоцбанк» просило зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області грошові кошти у відповідній сумі. Також Банком зазначено, що забезпечення позову може призвести до збільшення заборгованості позивача перед АТ «Укрсоцбанк», а несплата позивачем відповідних комунальних платежів спричинить додаткові витрати власнику квартири.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.10.2019 року заяву АТ «Укрсоцбанк» задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області грошові кошти в сумі 969 666 грн. в строк протягом п`яти календарних днів з дня отримання копії ухвали та надати відповідні документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу про зустрічне забезпечення позову, оскільки зазначені АТ «Укрсоцбанк» обставини та ризики не є доведеними, зустрічне забезпечення не є співмірним, будь-якої ймовірної шкоди забезпеченням позову Банку бути заподіяно не може, оскільки судом не заборонено використовувати вищевказану квартиру, в тому числі передавати її в оренду. Вказала, що вона у спірній квартирі не проживає, оскільки Банк змінив замки та встановив сигналізацію у період її перебування на примусовому лікуванні в Хмельницькій психіатричній лікарні №1. Також зазначила, що Банком не було надано доказів на підтвердження обставин щодо визначення вартості квартири в сумі 969 666 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрсоцбанк» зазначило, що доводи апелянта є необґрунтованими, оскільки накладений судом першої інстанції арешт на квартиру АДРЕСА_1 позбавляє АТ «Укрсоцбанк» можливості реалізовувати правомочності власника, зокрема продати вказану квартиру або здати її в оренду, відтак, враховуючи оцінку квартири в розмірі 969 666 грн., належним розміром зустрічного забезпечення є внесення позивачем на депозитний рахунок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області грошової суми у вищевказаному розмірі.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Частиною другою статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк», Хмельницького БТІ про визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності на квартиру.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.04.2019 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

21.10.2019 року АТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 969666 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи вказану заяву дійшов висновку, що права відповідача у разі невжиття заходів зустрічного забезпечення позову можуть бути порушені.

Такий висновок суду не є обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (рішення ЄСПЛ «Beles and others v. The Czech Republic», 12/11/2002, § 49).

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року, справа №753/2380/18-ц).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина 5 статті 154 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, 11.02.2019 року державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас О.О. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності АТ «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 .

09.04.2019 року ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в порядку забезпечення позову на вказану квартиру накладено арешт, в решті заявлених вимог, а саме щодо заборони АТ «Укрсоцбанк», його представникам та будь-яким третім особам виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, іншим чином користуватись, володіти чи розпоряджатись вказаною квартирою, в тому числі відчужувати, вчиняти нотаріальні та/або реєстраційні дії у відповідних державних реєстрах, укладати договори оренди, купівлі-продажу, міни, дарування тощо вищевказаної квартири з третіми особами, яка є предметом спору позивачу відмовлено.

04.10.2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір оренди, відповідно до якого орендар сплачує Банку орендну плату за користування квартирою що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 5 000 грн., до якої входять інші витрати, в тому числі по утриманню квартири та сплати відповідних податків (п.4.1, 4.2 договору). Даний договір набирає чинності для АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» з дати його підписання і нотаріального посвідчення та діє до 01.10.2020 року (п. 7.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи даний договір сторонами нотаріально не посвідчувався, відтак чинності не набрав.

Відповідно до ч. 1 ст.811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Таким чином, за вищевказаних обставин суд першої інстанції не перевірив, чи накладений судом арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 може заподіяти збитків АТ «Укрсоцбанк». При цьому не врахував, що арешт квартири в порядку забезпечення позову не обмежує Банк в праві укладення договору оренди вказаної квартири та отримання відповідного доходу, оскільки спрямований лише на недопущення вчинення реєстраційних дій щодо даного об`єкту нерухомого майна, його відчуження, та не має наслідком заборону користування даним об`єктом власнику чи передання його у користування іншим особам, в тому числі і на підставі договору оренди.

Судом необґрунтовано не взято до уваги, що Банк у своїй заяві про зустрічне забезпечення позову, посилаючись на оцінку квартири АДРЕСА_1 в розмірі 969 666 грн. та ймовірність заподіяння йому збитків у зв`язку із неможливістю вказану квартиру відчужити, будь-яких доказів відповідних спроб відчужити вказану квартиру за відповідну ціну не надав, а також не зазначив, з яких підстав він дійшов висновку, що вказана квартира може бути знищена чи відчужена позивачем з урахуванням арешту, що був накладений судом раніше.

Судом першої інстанції не враховано, що позивач, як вбачається із матеріалів справи, фактично у спірній квартирі не проживає, відтак не може її пошкодити чи привести у непридатний для проживання стан, що Банком не заперечувалось.

За таких обставин, враховуючи, що арешт накладений в якості забезпечення позову на квартиру АДРЕСА_1 не впливає на право Банку укласти договір оренди вказаної квартири та передачу її у відповідне користування іншій особі, Банком не доведено вчинення позивачем будь-яких перешкод у користуванні спірним майном, ухвала суду першої інстанції про зустрічне забезпечення є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року скасувати.

Відмовити АТ «Укрсоцбанк» у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.12.2019 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко