Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1617/19
Провадження № 2/273/431/19
12 вересня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, -
19.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання її підопічного, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Баранівського районного суду Житомирської області 273/1484/16-ц від 07.07.2017 року, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно із рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 07.07.2017 року (справа №273/1484/16-ц) з відповідача на її користь, як опікуна, було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.12.2006 року та до повноліття ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Витрати на утримання підопічного значно зросли, визначений раніше розмір аліментів суперечить інтереса дитини, оскільки відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому змушена звертатися до суду із вказаним позовом для захисту сімейних прав внука.
Сторони про день, час і місце розгляду повідомлені.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до суду відзив на позовну заяву не подав.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, що у свідоцтві про народження неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. (а.с. 8).
Згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 07.07.2017 року (справа №273/1484/16-ц) позивача призначено опікуном неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього внука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.12.2016 року та до повноліття сина ОСОБА_4 , а тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.11-12)
Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується даними довідки Відділу благоустрою та житлово-комунального господарства Баранівської міської ради Баранівського району Житомисрької області №3483 від 06.08.2019 року. (а.с. 13) Дана обставина не спростована та не заперечується сторонами.
Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За приписами ст. 182 СК України (зі змінами, які діють на день розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержуача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд вважає, що при розгляді вказаного позову, заявленого з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2019 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Своє рішення суд обґрунтовує тим, що розмір аліментів, визначений раніше рішенням суду, не відповідає інтересам дитини, рівню достойного її забезпечення, значно менший мінімального гарантованого Законом розміру. Відповідач працездатний, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату, є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується даними копії договору купівлі-прождажу житлового будинку від 15.09.2006 року, посвідченого державни нотаріусом Баранівської державної нотаріальної контори Вовк Н.М., який зареєстровано в реєстрі за №1904 та даними Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №2891487 від 15.09.2006 року. (а.с.6,7)
Інші докази, в тому числі і про доходи відповідача суду не надано.
Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень.
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 281, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення задовольнити.
Змінити розмір стягуваних аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина Російської Федерації, на користь опікуна ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина Російської Федерації, на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Баранівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С. Бєлкіна