Справа № 136/1363/19
провадження № 2/136/429/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" листопада 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області, померла мати позивача ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина за законом. До кола спадкоємців першої черги спадкування увійшли діти спадкодавця. Позивач, будучи дочкою спадкодавця, спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем, її брат відмовився від спадщини, подавши заяву відповідного змісту. Утім позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на майно, яке увійшло до складу спадкової маси та яке спадкодавець успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на земельну частку (пай), розміром 3.1322 га, яка розташована на території Турбівської селищної ради, Липовецького району, Вінницької області за № 559, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя ОСОБА_3 не оформив право власності на вказане майно, яке й успадкувала ОСОБА_2 , яка також його не узаконила, що стало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2.

У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву, утім сільський голова надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 19.07.2019 було витребувано матеріали спадкових справ до майна померлих спадкодавців.

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явились, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його за результатами підготовчого судового засідання, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності сторін спору, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи №109/2015, що була витребувана судом до майна померлої ОСОБА_2 судом встановлено, що спадщина відкрилась за законом, до кола спадкоємців першої черги спадкування увійшли діти спадкодавця, а саме: позивач ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем та не відмовилась від спадщини в межах визначеного законодавцем строку, а також подала заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини, та ОСОБА_4 , який висловив відмову у заяві направивши її нотаріусу.

Факт родинних відносин спадкодавця із позивачем підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.9 Спадкової справи).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 , спадщину прийняла, отож вона їй належить з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 .

Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.9) встановлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .

Згідно із довідкою виданою виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району 10.07.2019 за №2493, ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала із чоловіком ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 . Інші зареєстровані особи чи ті які проживали постійно за вказаною адресою відсутні.

За інформацією нотаріальної установи спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заведена.

Як убачається із інформації наданої Відділом у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.11.2019, ОСОБА_3 має право на земельну частку (пай), яка розташована на території Турбівської селищної ради Липовецького району, оскільки внесений до списку громадян доданих до Протоколу зборів громадян від 02.09.2008 за №3, де внесено запис за №386 та засвідчено Додатковим списком громадян, пай - за №559, загальною площею 3.1322 га, межі за кадастровим номером - :02:000:…. не закріплювались в натурі (на місцевості) межовими знаками, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на землю на ім`я ОСОБА_3 не видавався, середня вартість землі 110406, 28 грн.

Наведене свідчить, що ОСОБА_2 , будучи дружиною спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла в силу діючого законодавства на час відкриття спадщини, інші спадкоємці таке своє право не використали, отож вона є єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на підтвердження належності майна спадкодавцеві.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності певних юридичних фактів у їх сукупності. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування. (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування".

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 набув права на земельну частку (пай), яке успадкувала ОСОБА_2 , а після її смерті позивач згідно діючого законодавства, отож воно їй належить з моменту відкриття, тому суд дійшов висновку, що позивач набула у спадок право на вищевказане майно, воно не пов`язано нерозривно з особою.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, підтверджені належними та допустимими доказами, а їх взаємний зв`язок є достатнім для констатації факту порушення прав позивача, утім, суд вважає, що з урахуванням встановлених вище обставин, у даному випадку належним та ефективним способом захисту прав позивача буде визнання права на земельну частку (пай), а не визнання права власності як просить позивач.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його часткове задоволення зважаючи на викладене вище.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: вул.. Миру, буд.44, смт. Турбів, Липовецького району, 22513; ЄДРПОУ - 04326230) про визнання права власності на майно у порядку спадкування, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яка розташована на території Турбівської селищної ради Липовецького району, загальною площею 3.1322 га, за №559, згідно технічної документації по паюванню земель САТ "Турбівське", цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області.

В решті позову відмовити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при пред`явленні позову згідно квитанції №0.0..1 від 17.07.2019, що становить 552, 03 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко