ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

справа № 645/3584/18

провадження № 22-ц/818/3209/19

04 вересня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

імена (найменування) сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року в складі судді Бондарєвої І.В.,

у с т а н о в и в:

В червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (далі ТОВ «Харків Екоресурс») в особі свого представника ОСОБА_4 звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів.

Позовна заява мотивована тим, що 27 листопада 2012 року ТОВ «Харків Екоресурс» опублікувало в газеті «Харьковские известия» Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів (далі Договір). В листопаді 2012 року Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» (далі УДППЗ «Укрпошта») було доставлено примірник вказаної газети за місцем проживання відповідачів АДРЕСА_1 . Договір набрав чинності для жителів приватного сектору Фрунзенського району міста Харків з 01 січня 2013 року. На адресу ТОВ «Харків Екоресурс» не надходило жодних заяв про незгоду відповідачів з умовами опублікованого Договору. Графіком, погодженим адміністрацією Фрунзенського району міста Харків, було визначено, що щопонеділка ТОВ «Харків Екоресур» здійснюватиме вивезення побутових відходів по вул. Кронштадській АДРЕСА_2 місті Харкові. Відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги з вивезення побутових відходів за період з 01 липня 2015 року по 01 червня 2018 року, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість в розмірі 872 грн. 07 коп. Враховуючи викладене, ТОВ «Харків Екоресурс» просило стягнути з відповідачів на свою користь вказану заборгованість, а також інфляційні втрати в розмірі 165 грн. 91 коп., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 37 грн. 54 коп., а всього - 1 075 грн. 52 коп.

Рішенням Фркунзенського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року позов ТОВ «Харків Екоресурс» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 1 075 грн. 52 коп., із яких сума основної заборгованості за надання послуг - 872 грн. 07 коп.; інфляційні втрати - 165 грн. 91 коп.; три відсотки річних від простроченої суми - 37 грн. 54 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають в будинку АДРЕСА_1 , не сплачують встановлені органом виконавчої влади збори та платежі, пов`язані з вивезенням твердих побутових відходів від вказаного будинку, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з урахуванням інфляційних втрат і трьох процентів річних.

14 травня 2019 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Харківської області з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив обставин у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, та не застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню. Зазначає, що матеріали не містять доказів на підтвердження доставки примірника газети «Харьковские известия» за місцем проживання відповідачів. Вивезення власних побутових відходів відповідачі здійснювали самостійно та повідомили про це ТОВ «Харків Екоресурс».

02 липня 2019 року ОСОБА_5 представник ТОВ «Харків Екоресурс» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалась.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, враховуючи аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд в складі колегії суддів дійшов висновку, що наявні підстави для зупинення апеляційного провадження.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 28 грудня 2011 року № 940 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцями таких послуг визначено Комунальне підприємство «Комплекс з вивозу побутових відходів», Комунальне підприємство Комунального господарства «Харківкомуночиствод», ТОВ «Харків Екоресурс».

ТОВ «Харків Екоресурс» в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті «Харьковские известия» від 27 листопада 2012 року був опублікований публічний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27 листопада 2012 року, підписаний позивачем.

В обґрунтування заявлених вимог про стягнення заборгованості з відповідачів представник позивача посилався на те, що примірник газети з опублікованим у ньому договором був доставлений за місцем проживання відповідачів, договір з 01 січня 2013 року набрав чинності оскільки заперечень від відповідачів про незгоду з його умовами не надійшло, а тому договір відповідно до правил статей 633, 634 ЦК України є укладеним.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та правил відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчиненні певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк.

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договором в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частинами 1, 2 статті 641 ЦК України пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажити товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частини 1, 2 статті 642 ЦК України).

Статтею 643 ЦК України передбачено, що якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Частиною третьою статті 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Оскільки протягом місяця з дня опублікування позивачем у засобі масової інформації проекту договору відповідачі про свою відмову укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до ТОВ «Харків Екоресурс» у письмовому вигляді не направляли, суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є такими, що прийняли пропозицію ТОВ «Харків Екоресурс» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої та Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 22 лютого 2018 року справа № 641/2634/16-ц (провадження № 61-4824св18), від 06 червня 2018 року справа № 641/534/17 (провадження № 61-18733св18), від 13 грудня 2018 року справа № 641/533/17 (провадження № 61-18779св18).

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, прийнятій за наслідками розгляду касаційної скарги ТОВ «Харків Екоресурс» на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 12 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року у справі за позовом ТОВ «Харків Екоресурс» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що не є належним доказом пропозиції про укладення публічного договору надсилання примірника газети, в якій було надруковано договір про надання послуг, оскільки ТОВ «Харків Екоресурс» не довело, що відповідачі отримали цю газету. Наявна в матеріалах копія Акта виконаних робіт до договору про безадресну доставку друкованого видання не містить підтвердження про отримання відповідачами проекту договору (справа № 639/5291/15-ц, провадження № 61-13357св18).

Ухвалою Верховного Суду у складі Другої судової палата Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду передано справу № 646/834/17 (провадження № 61-33084св18) за позовом ТОВ «Харків Екоресурс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за касаційною скаргою ТОВ «Харків Екоресурс» на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2017 року.

Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 252 ч. 1 п. 10, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 представника ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року в складі судді Бондарєвої І.В. до розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 646/834/17 (провадження № 61-33084св18) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова