Провадження № 2/760/2296/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ЕКО» до ОСОБА_1 , 3-я особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «КС ЕКО» 05.06.2018 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , 3-я особа: ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму у розмірі 9416 грн. 46 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди, яку було завдано в результаті ДТП, та сплаченим страховим відшкодуванням; а також стягнути з відповідача сплачену суму судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, позивач ТОВ «КС ЕКО» посилається на наступне.

Так, 23.08.2017 р. за участю представника ТОВ «КС ЕКО» ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Suzuki Grand Vitara», 2005 р. випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого був позивач.

15.11.2017 р. Шевченківським районним судом м. Києва було винесено постанову у справі № 761/31812/17, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним в порушенні п. 13.1 ПДР, в результаті чого було завдано шкоди майну позивача, зокрема автомобілю «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 .

Для здійснення ремонту пошкодженого автомобіля, як власник автомобіля «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , ТОВ «КС ЕКО» на підставі Договору № 19/07-17 сервісного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 19.07.2017 р., звернулось до сертифікованого представника Suzuki в Україні - ТОВ «АВТОМЕТРОПОЛІС» (ідентифікаційний код: 40535279). Вартість ремонту склала 20448,21 грн. Позивач сплатив повну вартість ремонту автомобіля.

Цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземного транспортного засобу була застрахована згідно договору АК 4039648 від 04.07.2017 р., який укладено між відповідачем та ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

З метою отримання компенсації за завдану автомобілю шкоду та відшкодування витрачених на ремонт коштів, позивач звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з відповідною заявою. За результатами розгляду заяви 30.10.2017 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачу було частково відшкодовано завдану матеріальну шкоду у розмірі 6543,46 грн.

Не погоджуючись із сумою страхового відшкодування, 26.01.2018 р. позивач звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про перегляд страхового відшкодування, додаючи при цьому всі документи стосовно ремонту та його оплати.

За результатом розгляду заяви, 26.02.2018 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надано відповідь, в якій страхова компанія зазначила, що всі додані до заяви документи розглянуті та погоджені нею.

З урахуванням зносу автомобіля, 22.03.2018 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було додатково відшкодовано шкоду, завдану автомобілю, з урахуванням коефіцієнту 0,7, у розмірі 4488,29 грн. Стосовно врегулювання питання відшкодування шкоди, між ТОВ «КС ЕКО» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було укладено Угоду про припинення зобов`язання переданням відступного.

Таким чином, враховуючи загальний розмір шкоди 20448,21 грн., позивачу лише частково відшкодовано завдану йому матеріальну шкоду в результаті ДТП у розмірі 11031,75 грн.

Враховуючи те, що внаслідок ДТП, винним в якій був відповідач, майну позивача (автомобілю) було завдано шкоду розміром 20448,21 грн., яку було частково відшкодовано у розмірі 11031,75 грн. ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому позивач вважає, що відповідно до ст. 1194 ЦК України різницю у розмірі 9416 грн. 46 коп. має відшкодувати відповідач.

Крім того, позивач зазначив, що 15.10.2017 р. автомобіль ним було продано ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу № 8046/2017/665469. Автомобіль було передано ОСОБА_2 15.10.2017 р., про що було складено відповідний акт приймання-передачі. Згідно акту, автомобіль на момент продажу був в придатному для використання стані.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 08.06.2018 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ЕКО» до ОСОБА_1 , 3-я особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної шкоди, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.12.2018 р. до суду від представника третьої особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких представник третьої особи зазначив наступне.

Так, 23.08.2017 р. у м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні ДТП, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2017 р.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно полісу № АК/4039648 від 04.07.2017 р.

До ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся представник позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок настання страхового випадку.

Огляд пошкодженого транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 ,, відповідно до протоколів (актів) огляду аварійним комісаром НАСК «ОРАНТА» було проведено 30.08.2017 р. та 11.09.2017 р.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 10.10.2017 р., матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті пошкодження при ДТП, склав 6543,46 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 11469,84 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 6543,46 грн.).

11.01.2017 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було складено страховий акт № ОЦВ-17-8714/1 та 30.10.2017 р. на рахунок позивача була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 6543,46 грн.

ТОВ «КС ЕКО» було надано акт виконаних робіт № АМ-К-005272 від 29.09.2017 р. на суму 20448,21 грн., який був погоджений ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідно до акту виконаних робіт № АМ-К-005272 від 29.09.2017 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 20448,21 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 11031,75 грн.

14.03.2018 р. між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ТОВ «КС ЕКО» було укладено Угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, в якій зазначалося, що іншу частину страхового відшкодування у розмірі 4488,29 грн., НАСК «ОРАНТА» зобов`язується сплатити ТОВ «КС ЕКО» в строк до 26.03.2018 р., після чого сторони вважають припиненими зобов`язання страховика (ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом № АК/4039648 від 04.07.2017 р. щодо події, яка мала місце 23.08.2017 р.

21.03.2018 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було складено страховий акт « ОЦВ-М-17-8714/2 та 22.03.2018 р. на рахунок позивача була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 4488,29 грн.

ПАТ «НАС «ОРАНТА» та ТОВ «КС ЕКО» досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування та уклали Угоду про припинення зобов`язання переданням відступного. Угода виконана ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у повному обсязі, страхове відшкодування узгоджене сторонами та виплачене.

На підставі викладеного, зобов`язання ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за страховим випадком від 23.08.2017 р. відповідно до договору ОЦВ № АК/4039648 від 04.07.2017 р. є припиненими виконання Угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 14.03.2018 р.

10.04.2019 р. до суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представник просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що саме страхова компанія ПАТ «НАСК «ОРАНТА» має бути відповідачем у справі та відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

03.06.2019 р. до суду від представника третьої особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшли доповнення до пояснень третьої особи щодо позову.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «КС ЕКО» підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовні заяві, та надані докази.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав, викладених у письмових поясненнях, наданих суду, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Зазначив, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» має бути відповідачем у справі та саме страхова компанія має відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник третьої особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, врахувавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 23.08.2017 р. о 08 год. 20 хв., у м. Києві, шляхопровід вул. Дегтярівська, з`їзд на вул. О. Довженко, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, вбачається, що 23.08.2017 р. о 08 год. 20 хв., ОСОБА_1 у м. Києві, шляхопровід вул. Дегтярівська, з`їзд на вул. О. Довженко, керуючи автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної дистанції руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2017 р., за результатами розгляду справи № 761/31812/17, ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 грн.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «КС ЕКО» було створено в результаті виділу майна з майнового комплексу ТОВ «Будматеріали-Вторресурси» (). Автомобіль «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , було передано ТОВ «КС ЕКО» як правонаступнику ТОВ «Будматеріали-Вторресурси» згідно розподільчого балансу на 16.03.2017 р. ТОВ «Будматеріали-Вторресурси», а також Акту виділу майна (активів та пасивів) від ТОВ «Будматеріали-Вторресурси» до ТОВ «КС ЕКО» від 04.04.2017 р.

Згідно довідки № 31/26-344 від 01.08.2019 р., виданої Теритиоріальним сервісним центром № 8046 РЦС МВС в м. Києві, встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль «Suzuki Grand Vitara», 2005 року випуску, білого кольору, шасі НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , був зареєстрований за ТОВ «КС ЕКО», ЄДРПОУ - 41219011, адреса: м. Київ, вул. Пост-Волинська, 3, свідоцтво про реєстрацію СХМ388390, дата реєстрації - 17.05.2017 р. Автомобіль «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , був перереєстрований на нового власника 15.10.2017 р.

Таким чином, станом на 23.08.2017 р. (дата ДТП) автомобіль «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , належав на праві власності ТОВ «КС ЕКО».

Згідно наказу ТОВ «КС ЕКО» №1/08 від 01.08.2017 р. «Про закріплення транспортного засобу», у зв`язку з виробничою необхідністю, на період з 01.08.2017 р. по 31.08.2017 р., з метою ефективного використання та належного зберігання службового автомобіля, що належить ТОВ «КС ЕКО», закріплено за ОСОБА_2 автомобіль «Suzuki Grand Vitara», 2005 р. випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

На період з 01.08.2017 р. по 31.08.2017 р. передано ОСОБА_2 необхідну документацію на зазначений автотранспортний засіб, зокрема, оригінал технічного паспорту.

Встановлено, що внаслідок ДТП, що мала місце 23.08.2017 р. о 08 год. 20 хв., у м. Києві, шляхопровід вул. Дегтярівська, з`їзд на вул. О. Довженко, автомобіль «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , що належав на праві власності ТОВ «КС ЕКО», отримав пошкодження.

Вбачається, що для здійснення ремонту пошкодженого автомобіля, як власник автомобіля «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , ТОВ «КС ЕКО» на підставі Договору № 19/07-17 сервісного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 19.07.2017 р., звернулось до сертифікованого представника Suzuki в Україні - ТОВ «АВТОМЕТРОПОЛІС» (ідентифікаційний код: 40535279).

Вартість ремонту склала 20448,21 грн., що підтверджується даними рахунку - фактури № АМ-17-1366 від 05.09.2017 р. та Актом виконаних робіт (наданих послуг) № АМ-К-005272 від 29.09.2017 р.

Встановлено, що ТОВ «КС ЕКО» сплатило ТОВ «АВТОМЕТРОПОЛІС» повну вартість ремонту автомобіля в розмірі 20448,21 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку.

Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами у справі, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника наземного транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно полісу № АК/4039648 від 04.07.2017 р.

З метою отримання компенсації за завдану автомобілю шкоду та відшкодування витрачених на ремонт коштів, позивач звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15- ц; провадження № 14-176цс18 викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Судом встановлено, що огляд пошкодженого транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до протоколів (актів) огляду аварійним комісаром НАСК «ОРАНТА» було проведено 30.08.2017 р. та 11.09.2017 р.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно п. 7.38 Методики, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається 0,7.

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у своїх поясненнях вказав на те, що враховуючи те, що строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищує 12 років, то Ез становить 70%.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 10.10.2017 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА», матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті пошкодження при ДТП, склав 6543,46 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 11469,84 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 6543,46 грн.).

11.10.2017 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було складено страховий акт № ОЦВ-17-8714/1 та 30.10.2017 р. на рахунок позивача була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 6543,46 грн., що підтверджується даними платіжного доручення № 53212 від 30.10.2017 р. та даними банківської виписки, наданої позивачем.

Встановлено, що не погоджуючись із сумою страхового відшкодування, 26.01.2018 р. ТОВ «КС ЕКО» звернулося до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про перегляд страхового відшкодування, додаючи при цьому всі документи стосовно ремонту автомобіля та його оплати.

ТОВ «КС ЕКО» було надано акт виконаних робіт № АМ-К-005272 від 29.09.2017 р. на суму 20448,21 грн., який був погоджений ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідно до акту виконаних робіт № АМ-К-005272 від 29.09.2017 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 20448,21 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 11031,75 грн.

За результатом розгляду заяви, 26.02.2018 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надано відповідь №09-02-12/1453, в якій страхова компанія зазначила, що всі додані до заяви документи розглянуті та погоджені нею.

14.03.2018 р. між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ТОВ «КС ЕКО» було укладено Угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, відповідно до п. 1 якої сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування, яка сплачується Страховиком за полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/4039648 від 04.07.2017 р. за страховою подією, що мала місце 23.08.2017 р., внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням зносу, складає 11031 грн. 75 коп.

Частину коштів у розмірі 6543 грн. 46 коп. Страховиком було сплачено 30.10.2017 р.

Згідно умов Угоди іншу частину страхового відшкодування у розмірі 4488,29 грн., НАСК «ОРАНТА» зобов`язується сплатити ТОВ «КС ЕКО» в строк до 26.03.2018 р., після чого сторони вважають припиненими зобов`язання страховика (ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом № АК/4039648 від 04.07.2017 р. щодо події, яка мала місце 23.08.2017 р.

Встановлено, що 21.03.2018 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було складено страховий акт « ОЦВ-М-17-8714/2, 20.03.2018 р. було складено розрахунок страхового відшкодування та 22.03.2018 р. на рахунок позивача була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 4488,29 грн., що підтверджується даними платіжного доручення № 14983 від 22.03.2018 р. та даними банківської виписки, наданої позивачем.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно ч. 1 ст. 600 ЦК України, зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.1996 р. № 1175, страховиком відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Судом встановлено, що 15.10.2017 р. автомобіль «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , ТОВ «КС ЕКО» було продано ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу № 8046/2017/665469. Автомобіль було передано ОСОБА_2 15.10.2017 р., про що було складено відповідний акт приймання-передачі. Згідно акту, автомобіль на момент продажу був в придатному для використання стані.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок потерпілого надати акт виконаних робіт, тоді як розмір понесених збитків підтверджується висновком експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого.

Так, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49цс14, якщо ж цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч. 2 ст. 14 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Таким чином, суд зазначає, що позивач звернувшись до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди, реалізував своє абсолютне право на відшкодування завданої майнової шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суми у розмірі 9416 грн. 46 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди, яку було завдано в результаті ДТП, та сплаченим страховим відшкодуванням.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 12, 14, 15, 16, 22, 511, 600, 636, 979, 988, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ЕКО» до ОСОБА_1 , 3-я особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ЕКО» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Пост-Волинська, 3) матеріальну шкоду в сумі 9416,46 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн., в сього стягнути 11178 (одинадцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 46 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Кушнір