Справа № 369/745/19
Провадження № 2/369/1844/19
14.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди квартири, стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних витрат за договором оренди квартири, -
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 06 травня 2018 року ОСОБА_1 , як орендодавець, та ОСОБА_2 , як орендар, відповідно до ст. 810 Цивільного кодексу України уклали Договір оренди квартири у фізичної особи.
Предметом договору (пункту 1 Договору) є строкове платне користування однокімнатною квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 36, 6 м2 (житлова площа складає 18, 6 м2) у Києво-Святошинському районі, с. Петропавлівська Борщагівка, Київської області.
Позивач є власником вказаної квартири відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2012 року, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 11748309 від 23.08.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав № 35400847 від 05.09.2012 року. Прізвище Сухомлин ОСОБА_3 , після вступу в шлюб Позивач взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.06.2017 року (серія НОМЕР_1 ).
Відповідно до п. 3.1 Договору, квартира та майно повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем протягом 1 дня з моменту набуття чинності цим Договором. Пунктом 3.2 Договору обумовлено, що протягом строку, визначеного у п. 3.1 цього Договору, орендодавець зобов`язаний виїхати з квартири, що орендується та підготувати її для передачі орендарю.
У момент підписання акту приймання орендодавець передає орендарю ключі від квартири, що орендується, та кімнат, які знаходяться у даній квартирі (п. 3:3 Договору).
Таким чином, факт передачі вищевказаної квартири Відповідачу в оренду підтверджується додатком № 1 до Договору, у вигляді Акту приймання-передачі квартири та майна від 06.05.2018 року, підписаним Позивачем та Відповідачем (разом іменуються - Сторони).
Пунктом 5.1 Договору визначено розмір орендної плати за користування квартирою у сумі 7 000 (сім тисяч) гривень за один місяць орендного користування. Відповідно до п. 5.3 Договору орендар зобов`язаний протягом 3-х днів з моменту укладення договору здійснити залоговий платіж у сумі 7 000 (сім тисяч) гривень, який повертається після припинення договору та відсутності заборгованості орендаря перед орендодавцем.
Проте, ні сума орендного платежу за травень місяць при вселенні в квартиру, ні залоговий платіж протягом наступних 3-х днів Відповідач не сплатив.
На орендаря, відповідно до п. 8.1 вказаного Договору покладаються обов`язки, серед яких, окрім іншого, своєчасне здійснення орендних платежів.
Однак, численні прохання Позивача здійснити оплату орендної плати Відповідач ОСОБА_2 не виконав, постійно просив перенести дату оплати орендних платежів та заставної суми.
У подальшому, Відповідач на дзвінки не реагував, оплату орендних платежів так і не здійснив. Зі змісту усних домовленостей, вбачалось, що Відповідач був зацікавлений в орендованій квартирі та розривати Договір не планував, проте, в силу обставин, пов`язаних з фінансовими труднощами, потребував більшого часу для оплати орендних платежів.
ОСОБА_1 тривалий час чекала належного виконання Відповідачем умов Договору. Однак, як виявилось, Відповідач зобов`язання не виконав і наміру його виконувати не мав.
Розділом 9 Договору оренди квартири у фізичної особи регулюється порядок повернення квартири, що орендується.
Так, у відповідності до п. 9.1 Договору після закінчення строку орендного користування орендар зобов`язаний передати орендодавцю квартиру та майно, що орендується, протягом 3-х днів з моменту закінчення строку орендного користування за актом передачі.
Разом з тим, Відповідач, орендованою квартирою користувався, однак оплату не здійснив, ключі Позивачу наразі не повернув, акту здачі-приймання квартири не підписав.
Зі змісту п. 13.1 вбачається, що вказаний Договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Однак, через неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань, Позивач вважає за необхідне, укладений договір розірвати.
Оскільки, пунктом 11.1 Договору встановлено, що Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, Позивач вимушений звертатись до суду із позовом про його розірвання та захистом порушеного права.
Таким чином, з урахуванням відсутності факту розірвання Договору, станом на 16 січня 2019 року Договір оренди квартири у фізичної особи від 06,05.2018 року є діючим, однак зобов`язання по ньому Відповідач не виконав.
Пунктом 10.1 Договору обумовлено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за даним Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Таким чином, з огляду на відсутність виконання Відповідачем умов Договору протягом періоду з 06.05.2018 року по 16.01.2019 року (тривалістю у 8 місяців та 10 днів), недотримання численних обіцянок останнім, відкрите ігнорування ОСОБА_2 норм цивільного законодавства, у Позивача виникла обґрунтована необхідність для звернення до суду з метою захисту свого порушеного трава.
Зважаючи на вищевикладене позивач просила, розірвати Договір оренди квартири у фізичної особи від 06.05.2018 року, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , заборгованість за Договором оренди квартири у фізичної особи від 06.05.2018 року у розмірі 56 000 (п`ятдесят шість тисяч) гривень 00 копійок, інфляційні втрати у розмірі 2 404 (дві тисячі чотириста чотири) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки та 3% річних, що складає 674 (шістсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити.
У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, 06 травня 2018 року ОСОБА_1 , як орендодавець, та ОСОБА_2 , як орендар, відповідно до ст. 810 Цивільного кодексу України уклали Договір оренди квартири у фізичної особи.
Предметом договору (пункту 1 Договору) є строкове платне користування однокімнатною квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 36, 6 м2 (житлова площа складає 18, 6 м2) у Києво-Святошинському районі, с. Петропавлівська Борщагівка, Київської області.
Позивач є власником вказаної квартири відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2012 року, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 11748309 від 23.08.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав № 35400847 від 05.09.2012 року. Прізвище Сухомлин ОСОБА_3 , після вступу в шлюб Позивач взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.06.2017 року (серія НОМЕР_1 ).
Відповідно до п. 3.1 Договору, квартира та майно повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем протягом 1 дня з моменту набуття чинності цим Договором. Пунктом 3.2 Договору обумовлено, що протягом строку, визначеного у п. 3.1 цього Договору, орендодавець зобов`язаний виїхати з квартири, що орендується та підготувати її для передачі орендарю.
У момент підписання акту приймання орендодавець передає орендарю ключі від квартири, що орендується, та кімнат, які знаходяться у даній квартирі (п. 3:3 Договору).
Таким чином, факт передачі вищевказаної квартири Відповідачу в оренду підтверджується додатком № 1 до Договору, у вигляді Акту приймання-передачі квартири та майна від 06.05.2018 року, підписаним Позивачем та Відповідачем (разом іменуються - Сторони).
Пунктом 5.1 Договору визначено розмір орендної плати за користування квартирою у сумі 7 000 (сім тисяч) гривень за один місяць орендного користування. Відповідно до п. 5.3 Договору орендар зобов`язаний протягом 3-х днів з моменту укладення договору здійснити залоговий платіж у сумі 7 000 (сім тисяч) гривень, який повертається після припинення договору та відсутності заборгованості орендаря перед орендодавцем.
Проте, ні сума орендного платежу за травень місяць при вселенні в квартиру, ні залоговий платіж протягом наступних 3-х днів Відповідач не сплатив.
На орендаря, відповідно до п. 8.1 вказаного Договору покладаються обов`язки, серед яких, окрім іншого, своєчасне здійснення орендних платежів.
Однак, численні прохання Позивача здійснити оплату орендної плати Відповідач ОСОБА_2 не виконав, постійно просив перенести дату оплати орендних платежів та заставної суми.
У подальшому, Відповідач на дзвінки не реагував, оплату орендних платежів так і не здійснив. Зі змісту усних домовленостей, вбачалось, що Відповідач був зацікавлений в орендованій квартирі та розривати Договір не планував, проте, в силу обставин, пов`язаних з фінансовими труднощами, потребував більшого часу для оплати орендних платежів.
ОСОБА_1 тривалий час чекала належного виконання Відповідачем умов Договору. Однак, як виявилось, Відповідач зобов`язання не виконав і наміру його виконувати не мав.
Розділом 9 Договору оренди квартири у фізичної особи регулюється порядок повернення квартири, що орендується.
Так, у відповідності до п. 9.1 Договору після закінчення строку орендного користування орендар зобов`язаний передати орендодавцю квартиру та майно, що орендується, протягом 3-х днів з моменту закінчення строку орендного користування за актом передачі.
Разом з тим, Відповідач, орендованою квартирою користувався, однак оплату не здійснив, ключі Позивачу наразі не повернув, акту здачі-приймання квартири не підписав.
Зі змісту п. 13.1 вбачається, що вказаний Договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Однак, через неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань, Позивач вважає за необхідне, укладений договір розірвати.
Оскільки, пунктом 11.1 Договору встановлено, що Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, Позивач вимушений звертатись до суду із позовом про його розірвання та захистом порушеного права.
Таким чином, з урахуванням відсутності факту розірвання Договору, станом на 16 січня 2019 року Договір оренди квартири у фізичної особи від 06,05.2018 року є діючим, однак зобов`язання по ньому Відповідач не виконав.
Пунктом 10.1 Договору обумовлено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за даним Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Таким чином, з огляду на відсутність виконання Відповідачем умов Договору протягом періоду з 06.05.2018 року по 16.01.2019 року (тривалістю у 8 місяців та 10 днів), недотримання численних обіцянок останнім, відкрите ігнорування ОСОБА_2 норм цивільного законодавства, у Позивача виникла обґрунтована необхідність для звернення до суду з метою захисту свого порушеного трава.
За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Заст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов`язання, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Заст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За правилом ст.550,551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих неналежним виконання зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ч. 1ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Відповідно ч. 1ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина.
Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.
В силу ч. 3ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором.
Судові витрати у відповідності до задоволених позовних вимог, в силу ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача.
Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 546, 549, 550-551, 611, 625, 810, 812, 815, 816 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 141,258-259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди квартири, стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних витрат за договором оренди квартири - задовольнити.
Розірвати Договір оренди квартири у фізичної особи від 06.05.2018 року, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , заборгованість за Договором оренди квартири у фізичної особи від 06.05.2018 року у розмірі 56 000 (п`ятдесят шість тисяч) гривень 00 копійок, інфляційні втрати у розмірі 2 404 (дві тисячі чотириста чотири) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки та 3% річних, що складає 674 (шістсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , судовий збір за подачу даної позовної заяви у розмірі 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Дубас Т.В.