Справа №597/1343/19
Провадження №2/597/299/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря судових засідань Богдана В.М.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 17.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №561, покликаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, щодо поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Вже протягом півтора року сторони не проживають разом. Оскільки почуття у них пропали та жити разом вони не можуть, на даний момент позивачка прийшла до переконання, що збереження їхньої сім`ї є неможливим і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхнього сина. За наведених обставин примирення з відповідачем неможливе.

Також позивачка просить після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати її прізвищем " ОСОБА_3 ".

У сторін від даного шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду 09.10.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судовому засіданні визнав позов, просить його задоволити.

Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити в підготовчому судовому засіданні, за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

сторони уклали шлюб 17.05.1914 року, зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №561, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 від 17.05.2014 року.

Судом встановлено, що у сторін від даного шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07 грудня 2016 року.

Позивачка в позовній заяві наполягає на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду її інтересам та інтересам їхньої дитини.

Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому, суд вважає, що оскільки між сторонами втрачено почуття любові та поваги, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечать інтересам сторін, шлюб між ними слід розірвати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 17.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №561.

Позивачку ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати прізвищем " ОСОБА_3 ".

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На судове рішення може бути подано апеляцію, яка подається безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15.11.2019 року.

Головуючий: