КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №554/8170/19
Провадження № 2/552/1731/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2019 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків,-

В С Т А Н О В И В:

10.09.2019 позивач звернулась з вказаним позовом до Октябрського районного суду м. Полтави. Посилалась на те, що вона є самотньою жінкою похилого віку, проживає одна. Її матір подарувала належну їй частину житлового будинку своїй онуці, а її дочці, відповідачеві по справі, в якій проживає тепер її дочка. Матір позивача проживає в належній їй на праві власності частині будинку, за проживання не сплачує. У березні 2019 вона отримала травму, була прооперована та витратила значні кошти на своє лікування. Окрім того вона неодноразово зверталась до суду із позовами до своєї матері та дочки, та сплачує тепер судові витрати, які стягнуті з неї за рішенням суду. Її пенсія становить 2463 грн, з яких вона сплачує комунальні послуги за квартиру, а також судові витрати, у зв`язку з цим вона потребує матеріальної допомоги від дочки. Просила стягнути з дочки на її користь та на її утримання довічно, аліменти у розмірі 1/5 частини її заробітку ( доходу) щомісячно.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.09.2019 справа передана на розгляд Київському районному суду м. Полтави.

15.10.2019 Київським районним судом м. Полтава відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

07.11.2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов не визнала. Зазначила, що її матір отримує пенсію у розмірі, який перевищує встановлений прожитковий мінімум, має на праві приватної власності квартиру, в якій проживає та отримує субсидію по сплаті комунальних послуг. Окрім того її матір має на праві приватної власності 9/20 частини житлового будинку, по АДРЕСА_1 , в якій дійсно проживає її матір на підставі рішення суду. Її матір постійно влаштовує сварки з нею та своєю матір`ю , а саме постійно бажає своїй матері, а її бабі, скорішої смерті. Її посадовий оклад за місцем роботи становить 9 360 грн. Вона має на утриманні сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того її баба, а матір позивача, має старечий вік, за станом здоров`я потребує постійного догляду і допомоги в побуті, лікування від хронічних хвороб. Догляд за та матеріальну допомогу матері позивача надає вона, бо позивач конфліктує зі своєю матір`ю , перебуває у неприязних стосунках. Відповідач за власний рахунок утримує частину будинку, що належить позивачеві. Окрім того позивач надавала матеріальну допомогу на лікування позивача у розмірі 10 000 грн. Зазначає, що отримуваної позивачем пенсії достатньо для її життєдіяльності, а тому позивач матеріальної допомоги не потребує, а вона немає можливості її надавати.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що в належній їй частині будинку по АДРЕСА_1 проживає її матір, але за проживання їй кошти не платить, а перебуває у гарних стосунках з її дочкою, тому вона звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з дочки на своє утримання. Підтвердила ту обставину, що на її лікування дочка передала кошти у розмірі 10 000 грн, а також те, що кошти за утримання її частини будинку по АДРЕСА_1 ( комунальні послуги, оплату за газ) сплачує її дочка, відповідач по справі, а вона жодних витрат з утримання належної їй частини будинку не несе. Вона має бажання продати належну їй частину будинку, але Полтавський апеляційний суд скасував рішення районного суду про виселення її матері із належної їй частини будинку, тому вона немає можливості продати будинок, та з цього приводу конфліктує з відповідачем по справі та своєю матір`ю. Пояснювала, що вона хоч і отримує субсидію по сплаті комунальних послуг за квартиру, що належить їй на праві приватної власності, та в якій вона проживає, однак отримуваної пенсії їй не достатньо для нормального забезпечення своєї життєдіяльності.

Відповідач позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази суд керується наступним.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю відповідача.

Позивач пенсіонер за віком, отримує пенсію у розмірі 2 463.75 грн.

Конституцією передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Ч. 1 ст. 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Отже необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків, потреба у матеріальній допомозі.

Отримання матір`ю чи батьком пенсії, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, не є безумовною підставою для відмови у позові, а повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про потребу в матеріальній допомозі. Такий висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18, а тому суд не приймає заперечення відповідача в цій частині.

Із позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні убачається, що основною підставою для звернення до суду із вказаним позовом стала для позивача та обставина, що вона не змогла виселити свою матір із належної їй на праві власності частини будинку, що її матір проживає в цій частині будинку безоплатно та не сплачує їй кошти за своє проживання.

Позивач зазначає, що вона не отримує від своєї дочки , відповідача по справі, жодної матеріальної допомоги.

Однак у судовому засіданні позивача визнала що 10.03.2019 вона отримала від відповідача 10 000 грн на лікування.

Також позивач підтвердила ту обставину, що вона, як власник 9/20 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , не утримує свою частку будинку, усі витрати по утриманню будинку несе відповідач по справі.

Не заперечувалася відповідачем і та обставина, що вона не піклується про свою престарілу матір ( 1930 року народження) , не несе на з приводу цього жодних витрат.

Суд не приймає до уваги , при вирішенні спору, посилання позивача на те, що з 01.06.2019, відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду, стягуються кошти у розмірі 20% її пенсії, оскільки жодного доказу у підтвердження вказаної обставини позивач не надала, а із довідки Пенсійного фонду від 14.08.2019 не убачається, що з пенсії позивача вираховуються будь-які кошти. Також відсутні постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, постанова про звернення стягнення на пенсію позивача , з приводу виконання у примусовому порядку постанови Полтавського апеляційного суду. Навіть, якщо взяти до уваги обґрунтування позивача в цій частині, та у разі надання позивачем доказів про таке утримання, то з 01.06.2019 по час розгляду справи, утримання з пенсії позивача вже було б припиненим ( 2 463.75 грн : 100% х 20% = 246.36 х 6 місяців = 2 956.48грн) , так як відповідно до постанови суду з позивача стягнуті кошти у розмірі 2 819.20 грн.

Отже суд встановив, що позивач проживає в квартирі, яка належить їй на праві приватної власності одна, отримує субсидію по сплаті комунальних послуг і більше жодних витрат, боргових зобов`язань і таке інше, окрім як на своє забезпечення немає.

Відповідач по справі надала позивачеві матеріальну допомогу, яка необхідна була для лікування позивача у розмірі 10 000 грн, що підтвердила сама позивач.

Будь-яких доказів того, що позивач у зв`язку з перенесеною травмою та лікування її наслідків має боргові зобов`язання , матеріали справи не містять.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.

Такі обставини під час розгляду справи не встановлені.

Враховуючи викладене слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , прож. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 15.11.2019.

Суддя Л.М. Васильєва