Ухвала

29 липня 2019 року

місто Київ

справа № 208/4174/18

провадження № 61-13269ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про стягнення авторської винагороди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (далі - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат») про стягнення авторської винагороди за використання корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», Патент № НОМЕР_1 (заявка на видачу патенту від 12 лютого 2013 року № u 201301656 ) за 2016, 2017 роки у розмірі 38 162, 64 грн, річні відсотки від простроченої суми у розмірі 857, 88 грн, пеню у розмірі 3 477, 47 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 848, 33 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 рокупозов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_1 авторську винагороду за використання корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» (патент № НОМЕР_1, заявка на видачу патенту від 12 лютого 2013 року № u201301656 ) за 2016, 2017 роки у розмірі 38 162, 64 грн, річні відсотки від простроченої суми у розмірі 857, 88 грн, пеню у розмірі 3 477, 47 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 848, 33 грн, разом - 45 346, 32 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року залишено без змін.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2019 року вирішено питання судових витрат.

ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»11 липня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та додані до неї матеріали, зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1 921, 00 грн.

Ціна позову у цій справі щодо відшкодування матеріальної шкоди становить 45 346,32 грн, яка на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн х 100=192 100, 00 грн).

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акта розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Заявник в касаційній скарзі зазначив, що рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року, постанова Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та додаткова постанова Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2019 року можуть бути оскаржені в касаційному порядку в порядку підпунктів «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпункту «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Основний Закон України не містить положень, які встановлювали б обов`язковий касаційний перегляд усіх судових рішень. Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначений законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Проте, у касаційній скарзі заявник не наводить вагомих доводів, що оскарження судових рішень стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Натомість доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки досліджених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи. Зазначені заявником доводи щодо оскарження судових рішень відповідно до підпункту «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України належно не обґрунтовані.

Інших підстав заявником у касаційній скарзі не зазначено. Непогодження заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не має розглядатися як така обставина, що має впливати на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

З огляду на наведені доводи Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі«Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року, постанова Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та додаткова постанова Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2019 року ухвалені у малозначній справі, а отже, не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі в межах доводів та вимог касаційної скарги не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог

статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд додатково роз`яснює заявнику, відповідно до пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про стягнення авторської винагороди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний