Справа № 682/1194/19
Провадження № 2/682/594/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Шевчука В.В.,
за участю секретаря Придачук Г.Л.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання майна іпотекою банку та звернення стягнення на предмет іпотеки,-
В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 03.09.2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, предметом якого виступає незавершене будівництво приміщення магазину «Соболь», що знаходиться по АДРЕСА_1 та розташований на приватизованій земельній ділянці площею 100 кв.м. на цій земельній ділянці розташоване незавершене будівництво приміщення магазину готовністю 64% з силікатних блоків та земельна ділянка площею 100 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 . У ході проведення претензійно-позовної роботи було виявлено, що 17.01.2008 р. було видано Свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на будівлю кафе-бару «Арарат» загальною площею 221,8 кв.м., яка розміщена по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Тобто, кафе-бар «Арарат» зареєстровано за адресою предмета іпотеки.
В судове засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність в спрощеному провадженні, позов підтримав і просив задовольнити його в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.
Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_3 до суду також не прибув, повідомлялась належним чином.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність третьої особи.
Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 03.09.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я., зареєстрований в реєстрі за номером 5561, що підтверджується копією Договору іпотеки від 03.09.2007 року.
Згідно з п. 5.1. Договору іпотеки - у разі порушення основного зобов`язання, умов кредитного договору або умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відподвіно до п. 5.2. Договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитним та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, який зазначено у Кредитному договорі, у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту або несплаті або частковій несплаті у встановленій кредитом договором строку сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій).
Відподвіно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.11.2008 року ОСОБА_2 являється власником нежитлової будівлі, кафе-бар «Арарат» за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 221,8 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 18.11.2008 р.
Згідно висновку про вартість майна вартість об`єкта незалежної оцінки-двоповерхової нежитлової будівлі (кафе-бар «Арарат»), площею приміщень 218,9 кв.м., загальною площею забудови 221,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , рівна вартості, визначеній дохідним підходом і становить 1042700 грн. станом на 30.03.2018 року .
01.08.2018 року ОСОБА_3 було направлена Вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
05.03.2019 року ОСОБА_2 було надіслано Вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору.
Відповідно до договору іпотеки п. 5.4. звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у тому числі за рішенням суду.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальникові зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При цьому, суд зазначає, що, відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно з ч.1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Частиною 5 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. У разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно зі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.
Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Згідно з п.39 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.04.2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.
Враховуючи невизнання вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає й стягнення компенсації судових витрат.
Керуючись ст.12, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. 16, 509, 514, 516, 526, 575, 610, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст. 33, 35, 38 Закону України «Про Іпотеку», суд -
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 3842 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.