КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/3208/17 Головуючий у суді І інстанції Васалатій К.А.
Провадження № 06.08/824/756/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

13 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у справі за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у її вихованні,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у зазначеній вище справі, вказавши чи мають право посадові особи державної виконавчої служби та стягувач примушувати її та сина ОСОБА_4 зустрічатися з ОСОБА_2 проти волі.

На обґрунтування заяви зазначила, що на виконанні Бердичівського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче № 58715806 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 6 березня 2019 року Оболонським районним судом м. Києва, за яким було визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте на даний час між нею та батьком дитини не досягнуто згоди щодо часу та днів його зустрічі із сином. На думку заявника, державний виконавець та стягувач не мають права без її згоди або без домовленості з нею забирати у неї дитину чи примушувати віддати дитину, а також впливати на неї іншим чином та порушувати права дитини, яка сама не бажає зустрічатися зі стягувачем (батьком). Враховуючи викладене, з метою забезпечення належного виконання судового рішення у справі і дотримання прав та інтересів малолітньої дитини, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з відповідною заявою на підставі статті 271 ЦПК України.

Учасники справи та державний виконавець в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому їх неявка у відповідності до вимог частини третьої статті 271 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та задоволенні позовні вимоги, колегія суддів вважає, що заяву слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що у березні 2017 року ОСОБА_2 (батько дитини) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування Бердичівської РДА Житомирської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у її вихованні.

У березні 2017 року ОСОБА_3 (дід дитини) також звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування Бердичівської РДА Житомирської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у її вихованні.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єднано в одне провадження.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Надано ОСОБА_2 побачення з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_1 : щовівторка та щочетверга з 19:00 год. до 21:00 год. зустрічаючи із школи; щоп`ятниці з 19:00 год. до суботи 15:00 год. перший та третій тиждень місяця та щосуботи з 17:00 год. до неділі 15:00 год. другий та четвертий тиждень місяця повертаючи до місця мешкання дитини; а кожного 15 червня відповідного року в день народження ОСОБА_7 побачення не менше 8 год. без присутності матері.

Встановлено час спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_1 у святкові дні з 10:00 год. до 16:00 год. та протягом дитячих канікул у навчальних закладах з 10:00 год. до 17:00 год.

Встановлено обов`язкову можливість спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто між собою за допомогою телефонного, поштового, електронного зв`язку протягом робочого тижня.

Дозволено ОСОБА_2 відпочинок разом із неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на курортах або оздоровчо-профілактичних закладах України один раз на рік не менше аніж 30 календарних днів з 15 червня 2025 року за попередньою згодою із дитиною.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Надано ОСОБА_3 побачення з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_1 : щосуботи з 10:00 год. до 15:00 год. перший та третій тиждень місяця та щонеділі з 11:00 год. до 16:00 год. другий та четвертий тиждень місяця; а кожного 15 червня відповідного року в день народження ОСОБА_7 побачення не менше 4 год. за попереднім погодженням із батьками.

Встановлено час спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_1 у святкові дні з 11-00 год. до 16-00 год. та протягом дитячих канікул у навчальних закладах з 11:00 год. до 17:00 год.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2018 рокув частині часткового задоволення позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Бердичівської РДА Житомирської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у її вихованніскасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 (батька дитини) задоволено частково.

Визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

1) два вихідні дні (субота та неділя), з 19:00 год. п`ятниці або з 18:00 год. суботи до неділі 18:00 год. - за згодою між батьками. У разі неможливості побачень з дитиною у визначені дні, через хворобу дитини або робочими днями батька, надано можливість ОСОБА_2 провести зустріч у інші дні, за попередньою домовленістю батьків про час та дні зустрічі (за 1 (одну) добу до запланованої дати зустрічі);

2) спільний відпочинок двічі на рік (під час зимових канікул або державних свят) терміном до 10 діб кожен, попередньо узгодивши деталі з матір`ю дитини - ОСОБА_1 ;

3) спільне святкування дня народження дитини у календарний день народження або інший день (за домовленістю);

4) необмежене особисте спілкування з сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином;

5) в день побачення із сином забирати його з дому або школи особисто, за згодою матері.

У задоволенні позову ОСОБА_3 (діда дитини) відмовлено.

На виконання вказаної постанови апеляційного суду, 6 березня 2019 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який пред`явлено ОСОБА_2 в Бердичівський МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області.

Постановою старшого державного виконавця Дудар Н.Є. від 25 березня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58715806.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови від 13 лютого 2019 року, ОСОБА_1 просила вказати чи мають право посадові особи державної виконавчої служби та стягувач примушувати її та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрічатися з ОСОБА_2 проти волі.

Згідно із статтею 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягає рішення суду, яке має виконуватися як у добровільному порядку, так і примусово.

Як вбачається зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року, якою вирішено спір по суті та яка могла бути піддана примусовому виконанню, суд визначив способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином, щоб усі питання спілкування батька з дитиною, зокрема щодо конкретного дня та часу їхніх зустрічей і побачень у вихідні дні (субота або неділя), чи інші дні у разі неможливості побачень у вихідні дні через хворобу дитини або робочими днями батька, спільного відпочинку двічі на рік (під час зимових канікул або державних свят) та спільного святкування дня народження дитини узгоджувалися попередньо між батьками з метою уникнення конфліктних ситуацій, які могли негативно вплинути на психологічний та фізичний стан малолітньої дитини.

Утім зміст цього судового рішення не означає, що у випадку не досягнення згоди між батьками стосовно всіх деталей побачень батька з дитиною, ОСОБА_2 позбавляється права чи можливості на прийняття участі у вихованні та спілкуванні зі своїм сином у спосіб, визначений резолютивною частиною рішення, оскільки протилежне не відповідає встановленим судом обставинам спору та нівелює функцію рішення суду, як механізму поновлення порушених прав, свобод чи інтересів, що є недопустимо.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Примусове виконання рішень у даних категоріях справ покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) (частина перша, друга статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

За правилами статті 64-1 цього Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Враховуючи наведене, постанова Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин, оскільки апеляційний суд вирішив спір по суті, протероз`яснення цього судового рішення в частині того, чи мають право посадові особи державної виконавчої служби та стягувач примушувати боржника та її сина зустрічатися зі стягувачемпроти волі не може відбутися як таке, що фактично є втручанням в процес виконання судового рішення, яке набрало законної сили, та по суті є незгодою заявника з ухваленим судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

За будь-яких обставин судове рішення, яке набрало законної сили, у тому числі про визначення способу участі одного з батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною є обов`язковим до виконання батьками або іншими особами, яких воно стосується, а у разі невиконання рішення тим із батьків, з ким проживає дитина, це є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав, визначених статтею 271 ЦПК України, для роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року, тому заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись статями 271, 368, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у справі за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у її вихованні залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній