Ухвала

Іменем України

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 761/24136/15-ц

провадження № 61-16640ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» про захист прав споживача фінансових послуг,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2017 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» (далі - ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива») про захист прав споживача фінансових послуг задоволено. Встановлено спосіб і порядок виконання цього судового рішення згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» шляхом: зарахування коштів у розмірі 8970,35 доларів США на поточний рахунок ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1 ) в неплатоспроможному банку ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива»; виплати ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1 ) гарантованої суми відшкодування коштів за договором вкладу від 20 листопада 2014 року № 51-в-17/367026 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в межах граничного розміру відшкодування.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» у липні 2019 року подало на неї апеляційну скаргу. Просило також поновити строк на апеляційне оскарження з посиланням на те, що оскаржувана ухвала йому не була надіслана судом першої інстанції, про її наявність банк дізнався після того, як отримав заяву від позивача про виконання рішення суду з урахуванням оскаржуваної ухвали та після ознайомлення 08 липня 2019 року його представником з матеріалами цивільної справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» залишено без руху. Визнано неповажними вказані заявником обставини у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження та встановлено строк для надання нового клопотання та наведення інших підстав для поновлення строку.

На виконання вказаної ухвали заявник надіслав на адресу суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження у новій редакції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявник знав про існування оскаржуваної ухвали та її зміст, вводить в оману суд апеляційної інстанції щодо його необізнаності, посилаючись у заяві як на підставу поновлення строку на неотримання оскаржуваної ухвали. Апеляційний суд дійшов висновку, що фактично заявник посилається на ті самі причини пропуску процесуального строку, що й у першій заяві.

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції на адресу ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» надіслана не була, тому строк на апеляційне оскарження не пропущено.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За правилами частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`яти ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:

1) Верховний Суд вже викладав в своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або

2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За вказаною нормою, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Апеляційний суд встановив, що ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2017 року суд першої інстанції надіслав на адресу ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» (вул. Щорса, 7/9, м. Київ, 03150) 29 червня 2017 року. (т. 1, а. с. 205). Відповідно до рекомендованого повідомлення банк отримав вказану ухвалу 17 липня 2017 року (т. 1, а. с. 249А). Після постановлення ухвали від 20 січня 2017 року заявник 25 вересня 2017 року подав заяву про роз`яснення цієї ухвали (т. 2, а. с 30-32). Участь представника ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» у розгляді вказаної заяви підтверджується журналом судового засідання від 17 листопада 2017 року (т. 2, а. с. 58-59). За результатами розгляду вказаної заяви Шевченківський районний суд міста Києва 05 серпня 2018 року постановив ухвалу про залишення без розгляду заяви, яку представник заявника отримав 12 березня 2018 року (т. 2, а. с. 164)

Апеляційний суд дійшов правильного висновку, що зазначені у новій редакції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, ці підстави є аналогічними тим, що були вказані у первинній заяві.

Крім того, відповідно до частини статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Заявник не посилається на те, що суд його не повідомляв про розгляд питання про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Відповідно до підпункту 13 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинність з 15 грудня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, заявлені ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження відповідно до статті 358 ЦПК України.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Ураховуючи, що касаційна скарга ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, на підставі частини п`ятої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» про захист прав споживача фінансових послуг відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Яремко
А. С. Олійник
С. О. Погрібний