Справа № 462/5803/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Ящук К.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 10.09.2019 року звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт свого постійного проживання з її батьком ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20 січня 2016 року серія НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцеві на праві власності. 24.05.2019 року, позивачка звернулася до Другої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 11.06.2019 року № 924/02-31 нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Стверджує, що на момент смерті батька ОСОБА_4 вона постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом затвердженим директором ЛКП «Богданівка» від 17.07.2019 р. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічно неведеними в позовній заяві, просять такий задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 /а.с. 9/.

З свідоцтва НОМЕР_5 про право власності на квартиру та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с. 16-18/.

Згідно свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 /а.с. 10/.

З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 23.07.1989 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 уклали шлюб і після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 /а.с. 11/.

З спадкової справи № 117/2019 р. вбачається, що ОСОБА_2 24.05.2019 року звернулася до Другої львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Другої львівської державної нотаріальної контори від 11.06.2019 р. позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини /а.с. 13-15/.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з акту від 17.07.2019 року затвердженого директором ЛКП «Богданівка» комісією, в складі працівників ЛКП «Богданівка» майстрів дільниць ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та майстра з ремонту ОСОБА_12 було обстежено квартиру АДРЕСА_1 де було виявлено, що ОСОБА_2 проживала без реєстрації за вищевказаною адресою разом зі своїм батьком ОСОБА_4 до дня його смерті, про що засвідчили і сусіди ОСОБА_13 та ОСОБА_14 /а.с. 12/.

Таким чином, оскільки позивачка, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, оскільки підтверджується доданими до справи документами, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідачки на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 315, 258-260, 319 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220-1221, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Залізничним РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 02.12.2011р., з її батьком (спадкодавцем) ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини на ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_4. ІН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 14.11.2019р.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.