Справа № 583/3076/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в залі суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» про встановлення факту набуття у власність об`єктів за їх технічною характеристикою та параметрами у відповідності з фактичними технічними характеристиками та параметрами, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2019 відкрито провадження у даній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.03.2000 за договором купівлі-продажу придбала у ОСОБА_2 45/100 частин жилого будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці Охтирської міської ради, а саме дерев`яно-цегляний будинок жилою площею 48,2 кв.м., зазначений у договорі літ. А-а-а4, та побутові споруди у виді сараю-літньої кухні літ. «Б», літньої кухні літ. «Ж», сараю літ «В», огорожі №1, 2, колодязю №3-К. Інші 55/100 частин домоволодіння належать ОСОБА_3 (чоловіку ОСОБА_2 Перед нотаріальним оформленням договору купівлі-продажу продавець передала їй технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 17.03.2000 з відмітками про внесення поточних змін, будівельний паспорт від 21.11.1988 з дозволами на прибудови та перебудови, дозвіл на право проведення будівельних робіт, а також рішення суду від 27.02.1974 про затвердження мирової угоди між попередніми власниками (співвласниками). При оформленні договору купівлі-продажу ОСОБА_2. запевнила, що привела технічну документацію на 45/100 частин домоволодіння у відповідність з фактичним розташуванням на місцевості об`єктів нерухомості, провела реєстрацію поточних змін та узаконила об`єкт продажу у такому вигляді, який дійсно був на місцевості. Згідно технічного паспорта від 17.03.2000 до 45/100 частин житлового будинку за вищезазначеною адресою входили: сіни ІІІ площею 4,4 кв.м літ. «а-4»; коридор 1 площею 4,3 кв.м; кухня 2 площею 9,7 кв.м; коридор 3 площею 4,4 кв.м; коридор 4 площею 5,8 кв.м; жила кімната 5 площею 20,4 кв.м; жила кімната 6 площею 7,3 кв.; жила кімната 7 площею 10,2 кв.м. Приміщення ІІ площею 4,8 кв.м входило до 45/100 частин домоволодіння та використовується як приміщення 2.5. Однак, як виявилося, зазначена у договорі купівлі-продажу жила площа 48,2 кв.м у складі 45/100 частин домоволодіння не співпадає з фактичним розміром жилої площі будинку, який складав та складає на даний час 62,1 кв.м. Також до неї перейшло приміщення ІІ комора площею 4,8 кв.м., що ще збільшує площу до 66,9 кв.м. Фактично за договором купівлі-продажу від 22.03.2000 було придбано у власність 45/100 частин житлового будинку зі складовими: тамбур «а-4» (сіни ІІІ) приміщення 2-1 площею 3,6 кв.м (основний тамбур зі сходинками під навісом) та 2,2 кв.м (допоміжне приміщення тамбуру), загальною площею тамбуру 5,8 кв.м з влаштованим навісом зі скла з накриттям (дахом) розмірами по периметру 1,80м х 1,90м площею 3,2 кв.м, коридор 1 площею 4,3 кв.м, кухня 2 площею 9,7 кв.м, коридор 3 площею 4,4 кв.м, коридор 4 площею 5,8 кв.м, кімната жила 5 площею 20,4 кв.м, кімната жила 6 площею 7,3 кв.м, кімната жила 7 площею 10,2 кв.м та приміщення ІІ площею 4,8 кв.м (ізольована від іншої частини 55/100 домоволодіння). Починаючи з моменту набуття права власності на 45/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , технічна характеристика цієї частини будинку разом з територією подвір`я з вимощеною плиткою не змінювалися. По господарським спорудам та надвірним будівлям спору не виникає. В подальшому нею було приватизовано 45/100 частин від 0,1000 га земельної ділянки за вищевказаною адресою, співвласником домоволодіння, ОСОБА_3 було приватизовано 55/100 частин земельної ділянки. З 2016 року між нею та подружжям Ярмолич почалися конфлікти з приводу спільного використання об`єктів нерухомості на території подвір`я та користування земельною ділянкою, виникли судові спори. На підставі ухвали апеляційного суду Сумської області від 07.02.2017 №583/3749/15-ц Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» була проведена поточна технічна інвентаризація домоволодіння АДРЕСА_1 , за наслідками якої до її 45/100 частин домоволодіння віднесені об`єкти самочинного будівництва, а саме тамбур «а4» та тамбур «а6». Хоча тамбур «а4» (одночасне технічне позначення «а4» або «ІІ») до цього був узаконеним об`єктом нерухомого майна задовго до 2000 року і входив до об`єктів нерухомості за договором купівлі-продажу від 22.03.2000, тамбур «а6» насправді є навісом зі скла над сходами ганку до приміщення тамбуру «а4», що входить до складу тамбуру «а4», об`єднаний одним суцільним дахом і окремим об`єктом нерухомості ніколи не був і не є таким на даний час. Після виявлення приписки нібито виявлених і наявних самочинних забудов, працівники відповідача відмовляються приймати інші документи, а саме: будівельний паспорт від 21.11.1988 з випискою рішення виконкому Охтирської міської ради №248 від 11.08.1988 про дозвіл на прибудову жилої кімнати та тамбуру розміром 2,0м х 4,0м, дозвіл на право виконання будівельних робіт та затверджений план забудови, відмовляються видати новий технічний паспорт на підставі оплаченої інвентаризації 02.03.2017. Вважає, що відповідачем безпідставно і незаконно зафіксовано засклений навіс над сходинками тамбуру із суцільним дахом як тамбур, так як за технічними характеристиками навіс не є тамбуром. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14.02.2018, проведеної в межах цивільної справи №583/2799/17, засклений навіс, визначений та зафіксований КП ОМР «БТІ та АПР» за наслідками проведеної поточної інвентаризації 02.03.2017, як тамбур «а6» над сходами до приміщення тамбуру «а4» є навісом над ґанком з легкими конструкціями, що огороджується із двох сторін, і не є самовільно побудованим об`єктом, а навіс «а6», який зазначений тамбуром, не є об`єктом нерухомого майна. Зазначає, що Охтирською міською радою у 2018 році ініціювалися питання про проведення перевірки та притягнення її до адміністративної відповідальності за самочинні об`єкти нерухомості у виді тамбуру «а4» до житлового будинку зі заскленим навісом «а6» над сходами до зазначеного тамбуру, які самочинними об`єктами не являються. Тому просить встановити факт набуття нею у власність за умовами договору купівлі-продажу від 22.03.2000 45/100 частин жилого будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , під літ. «А-а-а4» та побутові споруди у виді сараю-літньої кухні літ. «Б», літньої кухні літ. «Ж», сараю літ. «В», огорожі №1, 2, колодязю №3-К, за технічною характеристикою та параметрами 45/100 частин житлового будинку у відповідності з фактичними технічними характеристиками та параметрами на місцевості у виді тамбуру 2-1 площею 3,6 кв.м, приміщення 2-2 площею 2,2 кв.м, приміщення 2-3 площею 4,3 кв.м, приміщення 2-4 площею 9,7 кв.м, приміщення 2-5 площею 4,9 кв.м, приміщення 2-6 площею 4,4 кв.м, приміщення 2-7 площею 6,1 кв.м, приміщення 2-8 площею 10,2 кв.м, приміщення 2-9 площею 7,3 кв.м, приміщення 2-10 площею 20,4 кв.м, навісу І над сходами у тамбур площею 3,2 кв.м; судові витрати просить вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Згідно договору купівлі-продажу від 22.03.2000, зареєстрованого в реєстрі за №1-288, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила 45/100 частин жилого будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці Охтирської міської ради. На вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий дерев`яний - цегляний жилий будинок, жилою площею 48,2 кв.м, зазначений під літ. «А-а-а4», та побудові споруди: сарай-літня кухня «Б», літня кухня «Ж», сарай «В», огорожа №1-2, колодязь №3-К.

В матеріалах будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виданої індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 , зареєстрованому за №805, мається витяг з рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради народних депутатів №248 від 11.08.1988, яким ОСОБА_2 дозволено добудову жилої кімнати розміром 3,0м х 3,0м, тамбуру розміром 2,0м х 4,0м; дозвіл на право виконання будівельних робіт, згідно з яким ОСОБА_2 на підставі рішення міськвиконкому від 11.08.1988 №248 дозволено виконання будівельних робіт по добудові жилої кімнати розміром 3,0м х3,0м, тамбуру розміром 2,0м х 4,0м; обов`язки індивідуального забудовника; дозвіл на право виконання будівельних робіт, згідно якого ОСОБА_2 дозволено перебудову галереї розміром 3,2м х 4,6м.

З технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 , складеного 17.03.2000, вбачається, що дане домоволодіння складається з: жилого будинку літ. «А-а-а1», сараю літ «В», літньої кухні літ «Ж», сараю-кухні літ. «Г», колодязів К, №3, огорожі №1, 2, прибудови «а2», тамбуру «а4».

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 13.05.2016 №59030112, ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -016 від 24.03.2016 та рішення Охтирської міської ради №292-МР від 28.04.2016 на праві спільної часткової власності належить 45/100 частин від 0,1000 га земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , інша частина (55/100 від 0,1000 га) належить ОСОБА_3 .

Згідно довідки Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 02.03.2017 №177, станом на 02.03.2017 за адресою: АДРЕСА_1 розташовані, серед іншого, прибудови літ. «а», «а3», тамбура «а5», «а4», «а6», що збудовані самочинно.

Відповідно до відповіді Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» №142 від 13.03.2017 на скаргу ОСОБА_1 , підприємство повідомило, що згідно ухвали Апеляційного суду Сумської області від 07.02.2017 працівниками підприємства було проведено технічну інвентаризацію домоволодіння та внесено фактичні зміни, станом на момент проведення інвентаризації до матеріалів інвентарної справи. В ухвалі суду відсутній пункт щодо виготовлення технічного паспорту власникам, бо відсутня мирова угода між співвласниками. Таким чином, КП ОМР «БТІ та АПР» виготовить технічні паспорти власникам лише після закінчення всіх судових тяжб та винесення остаточного судового рішення.

Згідно висновку №1078 судової будівельно-технічної експертизи від 14.02.2018, засклений навіс, визначений та зафіксований Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» за наслідками проведення поточної інвентаризації 02.03.2017, як (тамбур літ. «а6»), над сходами до приміщення прибудови (тамбуру) а4, за адресою: АДРЕСА_1 , є навісом над ґанком з легкими конструкціями, що обгороджують із двох сторін і не є самовільно побудованим об`єктом. Навіс (тамбур) літ «а6» не є об`єктом нерухомого майна.

Позивач в порядку позовного провадження порушує питання про встановлення факту набуття нею у власність за договором купівлі-продажу частини жилого будинку з господарськими приміщеннями з тих підстав, що відповідачем не визнається придбання частини домоволодіння, склад якого не змінився з моменту придбання та не містить самочинних забудов.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В порядку окремого провадження судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за умов, якщо факти, які підлягають встановленню, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Разом з тим, відповідно до статей 316, 334 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений цією статтею.

Як зазначає сама позивач, вона набула право власності на 45/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2000, укладеного з ОСОБА_2

Істотними умовами зазначеного договору є предмет договору купівлі-продажу, тобто конкретно визначене майно, яке відчужується-придбається. Оскільки заявлені вимоги стосуються предмету договору купівлі-продажу, як істотної умови, в даному випадку має місце спір про право, а тому право позивача не може бути захищене шляхом встановлення факту набуття у власність частини житлового будинку з конкретними складовими, бо набуття права власності відбулося на підставі договору купівлі-продажу.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 334, ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 77-81, 200, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його складання.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко