КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа №756/5912/19

провадження № 22-ц/824/11187/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівЛевенця Б.Б., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представники відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року /суддя Жук М.В./

за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Енергополь-Україна» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення заборгованості у сумі 35 722 228, 15 грн за ліцензійним договором. В межах розгляду справи звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ПрАТ «Енергополь-Україна» грошові кошти, а у разі недостатності їх на належне відповідачеві на праві власності рухоме та нерухоме майно у межах суми позову.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено. /а.с. 25-26/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, заяву задовольнити, забезпечивши позов у справі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що після відкриття провадження у справі відповідач, з метою уникнення виконання рішення суду, здійснює активні дії по укладанню фіктивних правочинів без реального отримання грошових коштів та переоформлює належне йому майно на іншого суб`єкта. Зазначене підтверджується наданою суду інформацією в електронному вигляді, з переліком, належних відповідачу, з якої вбачається, що за останні три місяці відповідачем укладені іпотечні договори з однією фірмою за зобов`язаннями по договорам позики на більш ніж 500 об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування вимог апеляційної скарги також посилався на ст.ст. 149, 150 ЦПК України та практику Європейського суду, наголошуючи на передчасності висновків суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову.

Представник ПАТ «Енергополь-Україна» звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, вказуючи на необґрунтованість її доводів. Зазначала про те, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, між сторонами існує спір, ОСОБА_3 як міноритарним акціонером, який має борги перед товариством на загальну суму більше ніж 7 млн. грн. Також існує провадження в суді про стягнення зазначеної суми. Крім того, такими дійми ОСОБА_3 намагається паралізувати роботу підприємства.

Апелянт ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Відмовляючи у забезпечення позову, суд першої інстанції вірно керувався вимогами п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України про те, що заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, обґрунтування необхідності застосування вказаного в заяві заходу забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Встановивши, що заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 не містить належного обґрунтування припущення останнього про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення у цій справі, а фінансовий стан товариства не свідчать про можливе ухилення від виконання судового рішення, крім того, у заяві не визначено конкретне майно на яке позивач просить накласти арешт, з наданням доказів на підтвердження його належності відповідачеві, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги, про те, що відповідач здійснює активні дії по укладанню фіктивних правочинів без реального отримання грошових коштів та переоформлює належне йому майно на іншого суб`єкта, не підтверджені належними доказами.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що між ОСОБА_3 як міноритарним акціонером, та ПАТ «Енергополь-Україна» наявний спір щодо стягнення заборгованості за позиками, а за відсутності вказівки на конкретне майно ПАТ «Енергополь-Україна», на яке заявник просить накласти арешт, суд позбавлений можливості перевірити співмірність вимог позову з вартістю майна.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: