Ухвала

12 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 328/872/19

провадження № 61-19601ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів та визнання дій по донарахуванню за спожитий газ неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») про захист прав споживачів та визнання дій по донарахуванню за спожитий газ неправомірними.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрований особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на споживача ОСОБА_1 , у помешканні встановлений газовий котел, котел на твердих видах палива, плита газова, водонагрівач та лічильник газу, зареєстровано 4 особи, опалювальна площа 63,1 кв. м.

21 серпня 2015 року між ним та ПАТ «Запоріжгаз», Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаззбут» укладений договір № про надання населенню послуг із постачання природного газу для побутових потреб до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З 19 липня 2018 року контроль за кількістю спожитого газу здійснюється побутовим лічильником газу «Elster» G-4, заводський номер 11106693, 2017 року випуску.

17 липня 2018 року (перед встановленням позивачу) відповідно до технічного паспорта проведена повірка, за результатами якої, лічильник придатний до експлуатації.

19 липня 2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» встановлено зазначений лічильник газу. Представники ПАТ «Запоріжгаз» встановили охоронні пломби: в місці приєднання лічильника газу до діючою газопроводу № 44565428 , на суматорі лічильника газу № . На корпусі встановлено магнітний індикатор ПГЛ № М 10130401 і проведено інструктаж з експлуатації останнього. Вказане підтверджується актом від 19 липня 2018 року № 35356 про монтаж засобу вимірювальної техніки, копія якого додасться до матеріалів справи.

18 січня 2019 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» за місцем проживання позивача здійснено перевірку стану лічильника газу та виявлено, на думку представників відповідача, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, ознаки пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційною ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, про що складено акт про порушення від 18 січня 2019 року № . Акт підписано представниками газопостачальної організації та споживачем.

Відповідно до акту від 18 січня 2019 року № 00503, складеного представником ПАТ «Запоріжгаз», цей лічильник газу Elster G-4, заводський номер 11106393 для проведення експертизи було демонтовано. ЗВТ розпломбовано і цілісність пломб не викликала сумнівів, поміщено у пакет та опломбовано (пломба № С 43861622). Позивача запрошено на 11-00 год. 30 січня 2019 року для проведення експертизи лічильника.

Згідно акту експертизи лічильника газу від 30 січня 2019 року № 0066 комісія ПАТ «Запоріжгаз» у складі: інженера відділу лабораторних вимірів ПАТ «Запоріжгаз» Долі А. А., аудитора 1 категорії відділу економічної безпеки ПАТ «Запоріжгаз» Лайкова А. А., адвоката Управління в Запорізькій області АО «Правовий АЛЬЯНС» Бурлак О. В., Інженера з обліку природного газу відділу інспектування ПАТ «Запоріжгаз» Зайцевої О. С. , інженера з метрології 2 категорії ДП «Запоріжжястандартметрологія» Бурлакової Ю. С. у присутності споживача, провела експертизу вказаного лічильника газу.

Експертизою встановлено: цілісність заводської пломби та повірчого тавра -пломба завода-виробника не порушена, відповідає встановленому зразку: цілісність відлікового механізму - в нормі; механічні пошкодження та інше - самовільні зміни конструкції лічильника, що не передбачені заводом - виробником, наявний сторонній предмет в середині ЗВТ. Зовнішній вигляд лічильника не задовільний.

Висновок комісії: Виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ шляхом прихованих заходів: внесено самовільні зміни в конструкцію лічильника з метою заниження йото показів - на клапані вимірювача змонтовано (вклеєно) сторонній предмет (елемент), що не передбачено конструкцією завода-виробника. Під дією впливу постійного магнітного поля на цей предмет (елемент), клапан вимірювача зміщується, рух клапанів вимірювача припиняється, в наслідок чого об`єм газу, що проходить крізь лічильник не обліковується. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Після проведення експертизи на вхідний та вихідний патрубки лічильника встановлено заглушки, які опломбовано пломбами «Бар`єр» № В12358802, № В12358801. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № С48723830, повернуто споживачу.

Рішенням постійно діючої комісії ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду акту про порушення від 28 лютого 2019 року, задоволено акт про порушення від 18 січня 2019 року № щодо споживача природного газу вирішено здійснити перерахунок споживачу об`ємів необлікованого природного газу згідно пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільчих систем за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 20 липня 2018 року по 17 січня 2019 року та вирішено скласти акт-розрахунок донарахованого об`єму природного газу.

Згідно акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за період з 20 липня 2018 року по 17 січня 2019 року нараховано суму 42 707,57 грн та направлено рахунок на оплату б/н.

На підставі викладеного просив суд визнати протиправними дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо проведення йому перерахунку (донарахування) необлікованого об`єму природного газу в сумі 42 707,57 грн та скасувати рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз» про перерахунок (донарахування) необлікованого об`єму природною газу в сумі 42 707,57 грн за актом про порушення від 18 січня 2019 року № .

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 17 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено. Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 17 травня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (який є правонаступником ПАТ «Запоріжгаз») щодо проведення перерахунку (донарахування) абоненту ОСОБА_1 як необлікованого об`єму природного газу в сумі 42 707,57 грн та скасовано рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз» про перерахунок (донарахування) необлікованого об`єму природною газу в сумі 42 707,57 грн за актом про порушення від 18 січня 2019 року № . Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз») судові витрати в дохід держави в сумі 1 921,00 грн.

АТ «Запоріжгаз» у жовтні 2019 року засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2019 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в даній справі є вимоги про визнання незаконними дій щодо проведення перерахунку (донарахування) абоненту необлікованого об`єму природного газу в сумі 42 707,57 грн та скасування рішення комісії про перерахунок (донарахування) необлікованого об`єму природною газу в сумі 42 707,57 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Разом із цим, АТ «Запоріжгаз» зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики стосовно неоднакового застосування судами апеляційної інстанції однієї й тієї ж норми матеріального права під час розгляду справ даної категорії.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з того, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах заявником не наведено і доказів на їх підтвердження не надано. Доводи заявника полягають у його незгоді з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, відсутні підстави для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів та визнання дій по донарахуванню за спожитий газ неправомірними відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков