Провадження № 22-ц/801/1805/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Медяної Ю.В., повний текст якої складено того ж дня

в справі №127/15584/19

за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (заявники)

про забезпечення позову до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора філії комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича про визнання недійсним правочину, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень,

встановила:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора філії комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С.Ю. про визнання недійсним правочину, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень.

В подальшому позивачами подано заяву про забезпечення їх позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією (перереєстрацією) прав власності на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за їх позовом, та шляхом заборони ПАТ «Укрсоцбанку» вчиняти будь-які дії щодо цієї квартири, зокрема самостійно входити до даного помешкання, змінювати замки, забороняти вхід позивачам.

Заява обґрунтована тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 18.05.1993 позивачі набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

29.02.2008 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позивачами для забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту №057/38-202 від 29.02.2008, укладено договір іпотеки.

Разом з тим, в березні 2018 позивачі дізнались, що право власності на предмет іпотеки перереєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення державного реєстратора філії комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С.Ю.

Зазначене рішення позивачі вважають протиправним, а тому оскаржили його до суду.

Крім того, позивачам стало відомо про намір банку продати квартиру АДРЕСА_1 , і для того банк намагався отримати довідку про зареєстрованих в квартирі осіб для їх виселення, а також самостійно входити до зазначеної вище квартири, змінити замки, заборонити вхід позивачам.

Посилаючись на зазначене просили заяву задовольнити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року заяву задоволено. З метою забезпечення позову заборонено органам державної реєстрації прав вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією (перереєстрацією) прав власності на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора філії комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича про визнання недійсним правочину, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; заборонено Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Не погодившись із ухвалою відповідач у справі АТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що забезпечуючи позов суд першої інстанції фактично ухвалив рішення по суті позову тим самим позбавив власника, яким є банк права власності, яке виражається у неможливості користування, розпорядження та володіння майном.

Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

Представник апелянта АТ «Укрсоцбанк» - адвокат Махніцький Г.Ю. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Інші учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце її розгляду, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Проте такий висновок суду першої інстанції зроблений без урахування всіх обставин справи, та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 зазначеної норми передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому згідно пункту другого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Підставами звернення позивачів до суду із заявою про забезпечення позову є наявність спору між ними та АТ «Укрсоцбанк» з приводу правомірності набуття банком права власності на спірну квартиру на підставі іпотечного застереження, у зв`язку з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивачів до відповідачів про визнання недійсним вчиненого АТ «Укрсоцбанк» правочину щодо набуття права власності на квартиру та визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (про державну реєстрацію права власності на квартиру).

Відтак забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації в подальшому вчиняти дії, пов`язані з реєстрацією (перереєстрацією) прав власності на спірне нерухоме майно дійсно спрямоване на те, щоб у разі прийняття рішення про задоволення позову подальша реєстрація (перереєстрація) нерухомого майна не ускладнила чи унеможливила його виконання, поновлення порушених прав позивачів, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому судом вірно враховано, що між сторонами дійсно виник спір, а заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, тобто безпосередньо зв`язані з предметом спору, є співмірними заявленим вимогам, а також необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише вказує на те, що суд має запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Таким чином, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що припущення позивачів про можливість укладення банком правочину купівлі-продажу спірної квартири з третіми особами унеможливить досягнення мети звернення позивачів з даним позовом, й утруднить їх правове становище, оскільки зумовить (у випадку задоволення позову) виникнення необхідності у подальших зверненнях до судів для відновлення своїх порушених прав і інтересів відносно права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак колегія суддів не може погодитися із висновком суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони банку вчиняти будь-які дії із зазначеною квартирою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Забезпечуючи позов шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 , суд першої інстанції не врахував, що відповідно до у порядку статті 37 ЗК «Про іпотеку» АТ «Укрсоцбанк» задовольнило свої вимоги в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в позасудовому порядку через звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на вказану квартиру.

Забороною вчиняти будь-які дії щодо квартири обмежено право як розпоряджатись майном, власником якого наразі є АТ «Укрсоцбанк», так і володіти і користуватися ним, в тому числі через вжиття відповідних заходів для його належного утримання, і при цьому суд належним чином не мотивував своїх висновків щодо необхідності вжиття таких заходів. Враховуючи те, що позивачами заявлені вимоги про визнання недійсним правочину і скасування державної реєстрації в заяві про забезпечення позову і ухвалі суду першої інстанції не вказано, як невжиття такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти будь-які дії щодо квартири істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не розглядався.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції у частині заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині постанови про відмову у задоволенні цих вимог заяви, а в іншій частині ухвалу суду слід залишити без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року скасувати в частині заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Відмовити в забезпеченні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 06.09.2019

Головуючий: І.М. Стадник
Судді:Ю.Б.Войтко
І.В. Міхасішин