Справа № 333/1657/19
Провадження №2/333/1340/19
28 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2
про стягнення заборгованості у розмірі 38 151,20 грн., -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 ). до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) про стягнення суми заборгованості. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказував, що надав відповідачу товар (часник) в кількості 926 кг на суму 37 040 грн., що підтверджується розпискою, яку додано до матеріалів справи. Разом з тим, як зазначив позивач, свої зобов`язання з повернення грошових коштів в строк, визначений у розписці, відповідач не виконав. А тому, за останнім утворилась заборгованість в сумі 37 040 грн. Крім того, позивачем нараховано на суму заборгованості за прострочення строку виконання основного зобов`язання 3% річних в сумі 1 111,20 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача наведені вище суми заборгованості. Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові. 28.08.2019 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На адрес суду повернувся конверт із поштовою позначкою: «за закінченням терміну зберігання».
З огляду на викладене, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача за наявними в ній доказами та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення позивача, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Статтею 1046 ЦК України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 2). Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2). Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2017 р. ОСОБА_2 (відповідачем) підписано розписку про отримання від ОСОБА_1 часнику в кількості 926 кг на суму 37 040 грн. з розстрочкою сплати рівними частинами в строк до 15.03.2018 р.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок (ч. 3).
Як встановлено судом, відповідач прийнятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів за отриманий товар в кількості 926 кг в строк, визначений у вказаній розписці, не виконав, грошові кошти позивачу не повернув.
У зв`язку з чим, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 37 040 грн. основного боргу, виникненого на підставі розписки від 14.11.2017 р.
В матеріалах справи № 333/1657/19 відсутні докази на підтвердження повернення відповідачем позивачу заявленої до стягнення суми боргу за розпискою від 14.11.2017 р.
Факт наявності заборгованості в розмірі 37 040 грн. підтверджується матеріалами цієї справи й не спростований відповідачем в ході її розгляду.
Оскільки відповідач в ході розгляду справи не надав доказів на підтвердження повернення суми основного боргу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 37 040 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1 111,20 грн. за період з квітня 2018 року по квітень 2019 року.
Розрахунок 3% річних здійснений позивачем вірно, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768,40 грн. покладається судом на відповідача.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) - 37 040 (тридцять сім тисяч сорок) грн. 00 коп. -основного боргу, 1 111 (одну тисячу сто одинадцять) грн. 20 коп. - 3% річних та 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Повне рішення складено 09.09.2019 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова