ЄУН № 337/1389/19
Провадження № 2/337/1366/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Ширіної С.А.,
за участю секретаря - Бикової С.Б.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Ухвалою судді від 11.05.2019 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні відповідачем 27.05.2019 р. наданий відзив на позовну заяву .
01.07.2019 р. позивачем надано відповідь на відзив.
18.09.2019 р. представником відповідача надано заперечення на відповідь.
Ухвалою суду від 18.09.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, вважають їх законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що відносно ОСОБА_4 , було складено протокол серії БД № 421832 про те, що він, 07.06.2018 року, о 06-50 годині, керуючи автомобілем «Опель Вектра», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Північне шосе у м. Запоріжжі, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110206 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП постраждалих не має, автомобілі пошкоджено. Матеріали адміністративної справи разом з протоколом були направлені для його розгляду до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Хортицьким районним судом було відкрито провадження по даній адміністративній справі № 337/2491/18.Для з`ясування обставин, що мають значення по адміністративній справі були потрібні спеціальні знання у галузі авто-техніки, з метою повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи, судом була призначена судова авто технічна експертиза. Відповідно до висновку експерта № 9-570 від 19.10.2018 року, встановлено, що неможливо встановити чи є в діях ОСОБА_4 ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, зокрема п.п.13.1 б ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Матеріали адміністративної справи № 337/2491/18 з висновком експерта № 9-570 від 19.10.2018 року надійшли до суду 19.11.2018 року, на час розгляду вказаної справи строк притягнення його до адміністративної відповідальності сплив, тому, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Зазначає , що вина в діях ОСОБА_4 при ДТП , а отже і у спричинених нею збитках, не встановлено та повністю відсутня На даний час, відсутні будь-які судові рішення, що набрали законної сили, якими визначено вину ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді або про притягнення відповідача по справі до адміністративної відповідальності.
Вважає необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних та моральних збитків завданих внаслідок ДТП. Просить суд в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.
Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 07.06.2018 року о 06-50 год. по вул. Північне шосе у м. Запоріжжі сталося ДТП за участі автомобілів ЗАЗ 110206 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.02.2015 року та автомобіля «Opel Veсtra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .. Внаслідок ДТП автомобіль ЗАЗ 110206 отримав механічні пошкодження.
07.06.2018р. відносно ОСОБА_9 було складено протокол серії БД № 421832 про вчинення адміністративного порушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до п.7 висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 9-570 від 19.10.2018р.,згідно пояснень водія ОСОБА_3 ,з урахуванням вихідних даних наданих в постанові про призначення судової експертизи, в діях водія автомобіля «Opel Veсtra» ОСОБА_7 є невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України чи вимогам п.13.1 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.
Відповідно до п.8 висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 9-570 від 19.10.2018р.,згідно пояснень водія ОСОБА_3 ,з урахуванням вихідних даних наданих в постанові про призначення судової експертизи, в діях водія автомобіля «ЗАЗ 110206 » ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.
14.02.2019 р. постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя провадження по справі № 337/2491/18, щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАПбуло закрито в зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.
Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо невинуватості відповідача ОСОБА_4 у спричинені шкоди позивачу ОСОБА_10 в. у вигляді пошкодження її автомобіля оскільки вони спростовуються висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 9-570 від 19.10.2018.,згідно якого, в діях водія автомобіля «Opel Veсtra» ОСОБА_7 є невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України чи вимогам п.13.1 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.
Крім того, суд не приймає доводи представника відповідача щодо недоведеності вини ОСОБА_4 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в зв`язку з закриттям відносно ОСОБА_4 провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст.38 КУпАП, так як з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Аналогічна позиція викладена в Постанові ВС КГС № 927/623/18 від 16.04.2019 р.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.
Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що в результаті неправомірних дій та порушення ПДР України водієм ОСОБА_4 , позивачу було завдано моральних та душевних страждань, вона хвилювалася, змінився її нормальний життєвий уклад та ті обставини, що вона певний час втратила можливість користуватися транспортним засобом, який їй необхідний був для роботи та відпочинку.
Враховуючи викладене та обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню у розмірі 5000,00 грн. з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача підлягає стягненню понесені витрати позивачем по оплаті судового збору у розмірі 576,00 грн. та понесені судові витрати відповідно до ст.133 ЦПК України у розмірі 1452,40 грн.
Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 133, 141, 258-273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 23, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 ,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 21 250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч ) грн., відшкодування понесених судових витрат: у вигляді судового збору у розмірі 576,00 грн.,витрат пов`язаних з розглядом справи у розмірі 1452,40 грн.,а всього 28 278 ( двадцять вісім тисяч двісті сімдесят вісім ) грн.40 коп.
В задоволені інших позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено 15.11.2019 року.
Суддя С.А.Ширіна