РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року

м. Рівне

Справа № 559/1355/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/1427/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Бондаренко Н. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 вересня 2019 року у складі судді Ральця Р. В., постановлену в м. Дубно Рівненської області, дата складання повного тексту ухвали невідома,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 вересня 2019 року у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована передбаченим законом правом суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, у разі втрати виконавчого документа видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та обґрунтована тим, що заявником не надано належних та достатніх доказів втрати виконавчого документа, а також поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документа для виконання.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, ПрАТ «Рівнеобленерго» оскаржило її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки заявником не було подано до виконання виконавчих листів по справі № 559/1355/16-ц, в зв`язку з їх втратою. Вказане підтверджується листом Дубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 22.05.2019 року №11405, а тому заявник не міг отримувати постанов про повернення виконавчого документа чи інших постанов ДВС. Звертає увагу, що місцевий суд, посилаючись на відсутність доказів втрати виконавчого листа, не перевірив доводів заявника, оскільки оригінали виконавчих листів виданих 17.11.2016 року за рішенням суду по справі № 559/1355/16-ц втрачено, а тому виконавчі листи на виконання в ДВС не перебували і не перебувають, оскільки до виконання не пред`являлись. Із цих підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що Дубенським міськрайонним судом Рівненської області 22 вересня 2016 року ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Рівнеобленерго» 6697,37 грн збитків, завданих порушенням Правил користування електричною енергією для населення, та 1378 грн сплаченого судового збору. Рішення суду набрало законної сили.

Звертаючись із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, ПрАТ «Рівнеобленерго» обґрунтовувало свої вимоги тим, що виконавчі листи, видані на виконання рішення суду, були втрачені.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, суд також враховує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, та практику Європейского суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Як вбачається із запису на довідковому листі справи №559/1355/16-ц за позовом ПрАТ «Рівнеобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, 21 листопада 2016 року представнику позивача видано виконавчий лист, що останній підтвердив свої підписом на розписці (а.с. 31).

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, що цей виконавчий лист був пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби.

Згідно відповіді Дубенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області від 22.05.2019 року, надане на запит представника ПАТ «Рівнеобленерго», виконавче провадження зі стягнення боргу з ОСОБА_1 на виконанні не перебуває (а.с.6).

Таким чином, відсутні будь-які докази на підтвердження того, що виконавчий лист було втрачено, а тому відсутні підстави для видачі його дублікату.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, які діяли на момент її винесення, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» відхилити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 вересня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В. підпис Шимків С. С.

Копія вірна: суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.