Справа № 136/88/19
Провадження № 2/487/1985/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

15.01.2019 до Липовецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 09.04.2019 вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю.

04.07.2019 року матеріали зазначеної справи надійшли до Заводського районного суду м. Миколаєва. Ухвалою судді Гаврасієнко В.О. від 09.07.2019 року справу прийнято до провадження.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.20910 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте сімейний стан позивача змінився, оскільки він створив нову сім`ю та уклав шлюб, від якого має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на утриманні позивача. Так як на даний час позивач має на утриманні другу малолітню дитину, тому не може здійснювати виплати аліментів у розмірі встановленому рішенням суду від 05.03.2010 року. На підставі викладеного позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідачем 12.03.2019 року надано відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила, що з позовними вимогами позивача повністю не згодна, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що він працює офіційно, що більша сума коштів їм перераховується на сплату аліментів. Своєчасно позивач аліменти не сплачує, а 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є достатніми для розвитку дитини.

18.03.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач із відзивом відповідача не погодився. Зазначив, що незважаючи на те, що він не має постійного місця роботи, має нестабільний дохід, аліменти сплачував та продовжує сплачувати, заборгованості по сплаті аліментів не має.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2010 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також судом встановлено, що змінились певні обставини, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів, а саме: позивач з 20.02.2014 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від якого має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 22.11.2018 року.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року №2037-VІІІ, внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються порядку стягнення аліментів на дитину. Зокрема відповідно до ч.2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Оскільки обов`язок батьків утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, в судовому засіданні встановлено, що у позивача змінився сімейний стан, що призвело до зміни його матеріального стану, проте враховуючи, що обов`язок батьків утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дитини, суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з позивача аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 141, 258, 264-265, 267-268, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 2-352-10 з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Зозів, Липовецького району, Вінницької області, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до повноліття дитини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 : проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 р.

Суддя В.О. Гаврасієнко