Провадження № 2/686/1328/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Кшановській Є.З.,

за участю учасників процесу позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача - Нюні О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_1 (надалі - Позивач) належить на праві власності 1/2 частка будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з належним до нього надвірними будівлями від 16.11.2011 року та витягом Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 19.11.2011 року.

Інша 1/2 частина вищезазначеного будинку належить на праві власності ОСОБА_2 (надалі - Відповідач).

Протягом періоду з 2012 року по липень 2018 року, позивачем були сплачені комунальні та інші послуги у сумі 109 303 (сто дев`ять тисяч триста три) грн. 24 коп., в тому числі 52 754 грн. 39 коп. за спожиту електричну енергію, 19 061 грн. 58 коп. за послуги охорони, 4 299 грн. 36 грн. за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, 33 187 грн. 91 коп. за спожитий природній газ.

Відповідач участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає, про свою частину власності не піклується та нею не цікавиться, а тому, відповідно до вимог ст. 360, 544 ЦК України, із Відповідача у порядку регресу повинно бути стягнуто вартість сплачених комунальних та інших послуг відповідно до 1/2 частки у розмірі 109 303 грн. 24 коп., *1/2= 54 651 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят одна) грн. 62 коп.

Відповідач зобов`язана сплачувати витрати на утримання майна, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до розміру своєї частки 1/2 частки.

Позивач, відповідно до приписів ст. 530 Цивільного кодексу України, 30.08.2018 року направив Відповідачу рекомендованим листом вимогу про повернення грошових коштів.

Відповідач у встановлений ст. 530 ЦК України семиденний строк не повернула Позивачу сплачені ним за комунальні послуги та інші платежі грошові кошти, а тому Позивач відповідно до приписів ст. 4 ЦПК України, просить стягнути ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по утриманню будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в розмірі 54 651 грн. 62 коп.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, подала заперечення, де вказала, що вказані кошти позивач просить стягнути на підставі ст. 360 ЦКУ згідно якої співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, та, на підставі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якою встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідним договорами.

Отже, згідно статті 360 ЦКУ, для співвласника існує обов`язок щодо сплати витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Згідно правої позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року N 6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. При цьому відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20 квітня 2016 року № 6-2951 ис15.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, для стягнення коштів сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги позивач повинен довести, що відповідач є споживачем комунальних послуг про стягнення яких заявлено позовні вимоги, та фактично користується ними.

Послуги на охорону не є житлово-комунальними послугами чи об`єктивно необхідними витратами понесеними на утримання та збереження будинку оскільки спрямовані саме на збереження особистого майна у ньому.

Жодних доказів понесення інших витрат на утримання майна, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, не було надано позивачем, а тому, позовні вимоги про стягнення з інших витрат на утримання будинку є безпідставними та необґрунтованими.

Також відповідач вказала, що уперіод з 2001 року по серпень 2010 року разом із позивачем проживала однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 .

Починаючи з серпня 2010 року по серпень 2015 року проживала з позивачем однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 . Окрім нас у вказаній квартирі проживали її донька ОСОБА_3 (до серпня 2014 року) та спільний позивачем син ОСОБА_4 (після його народження в грудні 2010 року).

Також, з літа 2012 року по серпень 2015 року, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, позивач та відповідача періодично проживали у будинку АДРЕСА_1 . У період спільного проживання з 2004 року по 29 серпня 2015 року кошти на оплату комунальних послуг витрачались спільні.

За адресою Нижня Берегова 1 АДРЕСА_4 відповідач не проживає після того, як 01.09.2015 року, позивач не впускав мене в будинок, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та поясненнями ОСОБА_1 , а також - висновком по даному факту капітана міліції С.О. Смутко від 21.10.2015 року у якому, опитаний з даного приводу ОСОБА_1 , пояснив, що між нами (співмешканцями) не можуть скластися нормальні сімейні відносини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення коштів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки:

- позивачем не було доведено, що у період з 2015 - 2018 рік відповідач фактично проживала чи була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично користувалася майном та була споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою;

- позивачем не було доведено, понесення будь-яких об`єктивно-необхідних витрат на утримання будинку, які можуть бути стягнуті з відповідача на підстав с. 360 ЦКУ;

- позивачем не доведено та необґрунтовано понесення витрат житлово-комунальні чи інші об`єктивно-необхідні витрати на утримання будинку на суму заявлено в позові 109 303,24 гривень, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

12.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 грошових коштів та заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 01.10.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (№ 686/21281/18).

Ухвалою суду від 06.11.2018 року задоволено самовідвід головуючої у справі суді Логінової С.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08.11.2018 року справа № 686/21281/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передана судді Стефанишину С.Л.

Ухвалою суду від 22.11.2018 року цивільна справа № 686/21281/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів прийнята до розгляду.

12.02.2019 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву.

18.02.2019 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

12.03.2019 року ОСОБА_2 подала заяву про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог за період з 2012 року по липень 2018 року.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 19.07.2019 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено.

20.08.2019 року відповідач ОСОБА_2 подала заперечення на позовну заяву.

22.08.2019 року ухвалено рішення по справі.

3.Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні позивач підримав позовнаі вмоги та просив задовільнити в повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в позові повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності в рівних частках кожному належить житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу 16.11.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5447.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право власності, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 32107011 від 19.11.2011 року.

23.01.2012 року ОСОБА_1 уклав договір з МКП «Хмельницькводоканал» про надання послуг з централізованого постачання холодної води в будинок по АДРЕСА_1 , з відкриттям особового рахунку 5000467.

08.12.2011 року ОСОБА_1 уклав договір № 102-44711 з ПАТ «Хмельницькгаз» про надання послуг з постачання природного газу в будинок по АДРЕСА_1 з відкриттям особового рахунку № НОМЕР_3 .

22.02.2012 року ОСОБА_1 уклав договір № ХМ0643 з ВДСО при УМВС України в Хмельницькій області про охорону будинку по АДРЕСА_1 .

19.01.2012 року ОСОБА_1 уклав договір № 5033157 з ПАТ «Хмельницькобленерго» на постачання електроенергії до будинку по АДРЕСА_1 з відкриттям особового рахунку № 5033157.

Протягом періоду з 2012 року по липень 2018 року, позивачем були сплачені комунальні та інші послуги у сумі 109 303 (сто дев`ять тисяч триста три) грн. 24 коп., в тому числі :

- 52 754 грн. 39 коп. за спожиту електричну енергію, 19 061 грн. 58 коп. за послуги охорони, - 4 299 грн. 36 грн. за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, - 33 187 грн. 91 коп. за спожитий природній газ, що підтверджується актами звіряння розрахунків, копії яких містяться в матеріалах справи.

4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної легкової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Отже, згідно статті 360 ЦКУ, для співвласника існує обов`язок щодо сплати витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Згідно правої позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року N 6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. При цьому відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20 квітня 2016 року № 6-2951 ис15.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 29.08.2015 року на проживає в будинку АДРЕСА_1 , а отже не користується послугами.

5.Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 256 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки згідно ст. 257 ЦК України.

У своєму ж позові від 12.09.2018 року позивач звернувся за захистом як він стверджує порушених прав за період з 2012 по 2018 рік.

Разом з тим, позовні вимоги за період з 2012 року по вересень 2015 року подані з пропуском строку позовної давності, у зв`язку з чим в цій частині в позові належить відмовити.

Крім цього, з 29.08.2015 року відповідач ОСОБА_2 в будинку не проживає, а отже не користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення та постачання електричної енергії, а тому на неї не може бути покладено обов`язок по їх оплаті.

В частині стягнення витрат по газопостачанню будинку та послугах охорони, то з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені позивачем ОСОБА_1 витрати за період з вересня 2015 року по вересень 2018 року пропорційно частці у майні, а саме згідно розрахунку який визнається відповідачем за період з 24.09.2015 року по 29.05.2018 року за газопостачання - 9652,05 грн., за охорону - 2610,63 грн., всього 12262,68 грн.

6.Судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 158,14 грн. (12262,68х704,80/54651,62).

Керуючись ст.ст. 12-13, 77-81, 141, 263, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 360 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) витрати по утриманню будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 12262,68 грн., та судовий збір у розмірі 158,14 грн., всього стягнути 12420,82 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.09.2019 року.

Суддя С. Стефанишин