Провадження № 2/317/1008/2019
Справа № 317/2547/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Московкіної І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову зазначено: Запорізьку районну державну нотаріальну контору Запорізької області.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 при житті, а саме 08.04.2003 спадкодавець склав заповіт, в якому все належне йому на час смерті майно він заповів позивачу.

ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, тому 26.06.2019 нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не має змоги, позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом.

У судове засідання сторони не з`явились, надали заяви в яких представник позивача позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за їх відсутності, а представник відповідача позов визнав, також просив розглянути справу за їх відсутності.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи без їх участі, заперечення до позовної заяви відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Факт смерті ОСОБА_2 16.04.2005 підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого 18.04.2005 Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 16.

Спадкова справа № 552/2005 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була почата 13.10.2005 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.06.2019, державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори відмовлено Міхно О.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок.

Так дійсно, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 08.04.2003 секретарем виконкому Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 30, відповідно до якого все належне йому майно на день своєї смерті заповів своєму онуку ОСОБА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку/частини його (наданого дублікату, який має силу оригіналу), зареєстрованого в Книзі для запису нотаріальних дій під № 77 секретарем виконкому Біленьківської сільської Ради депутатів трудящих 05.06.1976, ОСОБА_2 купив жилий будинок АДРЕСА_1 . 23.05.2019 уповноваженою особою з вчинення нотаріальних дій виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області цей дублікат договору виданий ОСОБА_1 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг запорізької міської ради Запорізької області № 47147116 від 31.05.2019 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за суб`єктом ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду.

Як вбачається з копії Технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_4 станом на 13.06.2019, замовником технічної інвентаризації зазначено ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

На час укладення договору купівлі-продажу спадкодавцем, а саме 05.06.1976, діяли норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР 1963 року передбачала реєстрацію жилого будинку у виконавчому комітеті місцевої ради, але не визначала, що власник набуває право власності виключно після реєстрації договору в виконавчому комітеті сільської ради.

У відповідності до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуте згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Центральна, буд. 1А, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 4, ), про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», житлову прибудову літ. «А1», службову прибудову літ. «а1», службову прибудову літ. «а2», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральню літ. «Д», погріб з шийкою літ. «пг», вольєр літ. «Е», паркан №1, ворота з хвірткою №2, свердловину №3.

Стягнути з Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Стягнути з Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізькій області 50 % сплаченого ОСОБА_1 судового збору на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , МФО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), згідно квитанції № МР_АВ260683ВАV_8316278 від 01.07.2019, а саме суму у розмірі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін