Провадження № 22-ц/801/1856/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю.Б.,

суддів Стадника І.М., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання: Шевчук К.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло», в інтересах яких діє Адвокатське бюро «Олександра Шевченка», на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Борисюк І.Е. у м. Вінниця,

у справі № 127/19199/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу товарів, стягнення сплачених коштів на виконання договору, стягнення неустойки, інфляційних втрат, 3 % річних та моральної шкоди,

встановив:

З метою захисту прав споживача, ОСОБА_1 12.07.2019 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу товарів, стягнення сплачених коштів на виконання договору, стягнення неустойки, інфляційних втрат, 3 % річних та моральної шкоди.

Просила розірвати договір купівлі-продажу товарів від 29.05.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» в особі «Інтернет-Магазин ALLO.UA», Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» в особі «Інтернет-Магазин ALLO.UA», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 15758,00 грн. - кошти сплачені за договором купівлі-продажу, 78,79 грн. - інфляційні витрати, 39,00 - 3% річних, 453,31 грн. - пеня за прострочене грошове зобовязання, 10000,00 грн. - витрати понесені Позивачем на правову допомогу та 9056,53 грн. - моральна шкода.

Разом із позовною заявою, 12.07.2019 позивачем подано до суду заяви про забезпечення позову в порядку і на підставі положень ст.ст. 149 та 152 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2019 року заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Забезпечено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу товарів, стягнення сплачених коштів на виконання договору, стягнення неустойки, інфляційних втрат, 3 % річних та моральної шкоди шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Алло» та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 або підлягають передачі або сплаті їм і знаходяться у них чи в інших осіб в межах ціни позову - 25 385,63 гривень. В задоволенні решти вимог відмовлено. Копію ухвали направлено для відома ОСОБА_1 , Товариству з обмеженою відповідальністю «Алло» та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4. Виконання ухвали в частині Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» доручено Новокодацькому відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській, в частині фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - Амур-Нижньодніпровському відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та негайно направлене для виконання.

Не погодившись із постановленою ухвалою про забезпечення позову, ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Алло» подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2019 року, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга ФОП ОСОБА_4 мотивована тим, що апелянт вважає вказану ухвалу суду про забезпечення позову неправомірною, оскільки суд повинен був пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення, вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, мають враховуватися інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Судом першої інстанції під час прийняття рішення не прийнято до уваги того факту, що продавцем товару є саме Відповідач-2 (ФОП ОСОБА_4 ). Суд жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття кожного окремого з зазначених заходів і судом не було враховано, що спірний товар перебуває у Позивача.

Апеляційна скарга ТОА «АЛЛО» мотивована тим, що суд першої інстанції не обґрунтував причини доцільності застосування кожного окремо із заходів забезпечення позову, не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, не з`ясував розмірності видів забезпечення позову позовним вимогам, не вказав на обставини які свідчать про можливе утруднення чи неможливість виконання рішення суду, не вирішив питання зустрічного забезпечення, не перевірив факт того, чи приводить до втручання у господарську діяльність Відповідачів заходи забезпечення позову. Суд не звернув увагу, що продавцем спірного товару є ФОП ОСОБА_4 , а твердження Позивача про те, що товар знаходиться у безпосередньому володінні Відповідачів і існують реальні загрози його відчуження на користь третіх осіб є такими, що не відповідають дійсності.

У відзивах на апеляційні скарги позивач та його представник просять апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Визнати дії відповідачів, що виразилися в ненаданні копії апеляційної скарги іншому учаснику справи - представнику Позивача невиконанням процесуальних обов`язків, санкція за які передбачена ст. 148 ЦПК України.

Вказують на те, що апеляційні скарги є безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції розглянув заяву про забезпечення позову у рамках наданих повноважень та згідно законодавства України не порушивши даною ухвалою жодних прав будь-яких осіб, а лише захистив права Позивача на справедливий суд та реальне виконання можливого рішення суду.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін з таких підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ч. 5 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За змістом пункту 1 частини першої статті 150 цього Кодексу одним із заходів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі статтею 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, у тому числі, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, предмет і ціну позову, інші відомості, необхідні для вирішення питання про забезпечення позову.

За системним аналізом наведених норм права можна зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 15 ЦПК України та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У справі, яка переглядається, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказала на те, що 29 травня 2019 року вона, сподіваючись на сумлінне виконання чинного законодавства, які визначають обов`язковий порядок, умови, обов`язки та права сторін при укладенні публічного договору та не будучи повідомленою Відповідачем 1 про існування прав третіх осіб на товар, здійснила безготівковий переказ коштів, у сумі, що була визначена замовленням, розміром 15785,00 грн. на користь Відповідача 1. Вважає, що Відповідач 1 та Відповідач 2 ввели її в оману шляхом зловживанням викликаною довірою за допомогою рекламної продукції та товарів у мережі інтернет на офіційній сторінці Відповідача 1, зрозумівши, що без її згоди та без її відома були змінені істотні умови договору купівлі-продажу, та не було доведено останній про якісні характеристики та ціни на товар. З урахуванням обставин справи, позивач просила розірвати договір купівлі-продажу, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену вище суму, інфляційні витрати, 3% річних, пеню за прострочення грошового зобов`язання та моральну шкоду.

Заявою про забезпечення позову, позивач просив накласти арешт на все належне відповідачам нерухоме та рухоме майно, а також грошові кошти, що їм належать або підлягають передачі чи сплаті ними і знаходяться в них або в інших осіб, як визначено статтею 150 ЦПК України.

Таким чином, у суду було достатньо інформації щодо предмета забезпечення, а достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду на стадії прийняття заяви про забезпечення позову і підлягають дослідженню під час вирішення її по суті.

За таких обставин вказана заява про забезпечення позову підлягала вирішенню по суті без застосування наслідків, передбачених частиною дев`ятою статті 153 ЦПК України, оскільки заява не містить недоліків, при яких суд повинен її повернути заявнику.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідно вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Доводи апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції не дав вичерпної відповіді на всі поставлені відповідачами питання необхідності забезпечення позову не спростовують вірні висновки суду першої інстанції, оскільки шляхом подання відповідачами вмотивованого клопотання, статтею 158 ЦПК України врегульовані питання скасування заходів забезпечення позову в цивільному процесі, забезпечення відшкодування збитків відповідачам, які можуть бути спричинені забезпеченням позову - зустрічним забезпеченням, а в разі незгоди з заходом забезпечення позову, ставити питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Вимоги позивача та її представника про стягнення з відповідачів в дохід державного бюджету штрафу у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з визнанням ними та їх представником - Адвокатське бюро «Олександра Шевченка» процесуальних обов`язків не підлягають задоволенню, оскільки не є такими в розумінні ст. 148 ЦПК України.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи, доводи апеляційної скарги, що зводяться до незгоди з оскаржуваними судовим рішенням, висновків суду не спростовують, ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло», в інтересах яких діє Адвокатське бюро «Олександра Шевченка», залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді І. М. Стадник

М. В. Матківська