Постанова

Іменем України

15 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 328/3378/16-ц

провадження № 61-14710св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Український Фінансовий Світ» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Оберемко Р. А.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Український Фінансовий Світ» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Оберемко Р. А. на заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 10 листопада 2016 року у складі судді Погрібної О. М. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Полякова О. З., Спас О. З.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - ПАТ «КБ «Український фінансовий світ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № 086/0023-О від 29 листопада 2013 року ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» відкрило ОСОБА_1 овердрафт з лімітом у сумі у 900,00 грн з процентною ставкою 73 % річних на строк до 28 листопада 2014 року.

З дати отримання кредитних коштів відповідачем здійснено лише часткову оплату нарахованих відсотків, згідно з кредитним договором, а починаючи з 29 листопада 2014 року відповідач не виконує зобов`язань взятих на себе за умовами кредитного договору щодо повернення кредитних коштів.

У зв`язку з цим, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно з розрахунком загальної заборгованості за кредитним договором, станом на 03 липня 2016 року складає 3 218,96 грн, в тому числі: 850,76 грн - кредит; 1 292,29 грн - проценти; 1 105,90 грн - пеня за кредитом, процентами.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 10 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року, в позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем має бути підтверджений письмовими доказами, зокрема, копією цього договору, зі змісту якого можливо встановити умови надання кредиту, строки виконання договору, встановлений розмір відсотків за кредитування кредитом та інше, проте позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Оберемко Р. А. звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

27 квітня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Оберемко Р. А .

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали обґрунтовану оцінку доказам, поданим позивачем.

Судами першої та апеляційної інстанцій не надано належної оцінки випискам за банківськими рахунками відповідача, а за об`єктивних підстав можливості надати оригінал кредитного договору є неможливим, зокрема внаслідок заволодіння невідомими особами документами банка, зокрема вказаним кредитним договором, під час їхнього перевезення з м. Донецька до м. Києва.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до розрахунків позивачем нарахована заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 29 листопада 2013 року № 086/0023-О.

15 серпня 2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» Гончаров С. І. звернувся до міністра внутрішніх справ України Авакова А. Б. з заявою про неможливість здійснити доступ до головного офісу банку, розташованого у м. Донецьку, про відсутність голови та членів правління банку, основної печатки, установчих та реєстраційних документів банку.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в матеріалах справи відсутній кредитний договір, на який посилається позивач в обґрунтування позову, тому як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, були позбавлені можливості перевірити наявність кредитних правовідносин між сторонами.

Разом з тим, в своєму позові ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Оберемко Р. А. просить стягнути станом на 03 липня 2016 року заборгованість відповідача перед банком, що складає 3 218,96 грн, зокрема: 850,76 грн кредиту; 1 292,29 грн процентів; 1 105,90 грн пені за кредитом, процентами, однак судам не надано належних доказів щодо розміру кредиту та встановлених договором процентів, що складають зміст кредитного договору.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що всі операції видачі кредитних коштів, сплата основної заборгованості та процентів за кредитним договором від 29 листопада 2013 року № 086/0023-О відображено на окремих рахунках банку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку на машинних носіях інформації.

Суди надали оцінку наданій банком довідці про рух коштів за кредитним договором від 29 листопада 2013 року № 086/0023-О (а. с. 7-13), та встановили, що з вказаної довідки про рух коштів не вбачається змісту зобов`язань банку та боржника щодо умов надання грошової суми, обов`язку її повернення та зобов`язань на сплату процентів та інших зборів з суми кредиту.

Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми, тому вказані обставини можливо встановити лише на підставі кредитного договору.

Верховний Суд бере до уваги доводи касаційної скарги, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, про те, що немає можливості надання кредитного договору, оскільки всі документи залишилися в приміщенні головного офісу банку у м. Донецьку, однак погоджується з висновками про те, що доданий до апеляційної скарги бланк договору за відсутності підпису сторін, в тому числі і представника банку, не є належним доказом наявності між сторонами кредитних правовідносин.

Згідно із статтями 10, 57, 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що підписаний сторонами кредитний договір є належним доказом на підтвердження кредитних відносин між банком та позичальником, який позивачем суду не надано, що унеможливлює встановлення кредитних відносин між сторонами за наданими банком розрахунками з огляду на відсутність підтвердження їх правильного здійснення.

З огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи, доводи касаційної скарги ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Оберемко Р. А. не можуть бути підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права, зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 401 ЦПК України.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Український Фінансовий Світ» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Оберемко Р. А. залишити без задоволення.

Заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 10 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко