Справа № 182/3569/18
Провадження № 2/0182/1037/2019
21.08.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства та стягнення аліментів.
Представник позивача - Крихта Алла Анатоліївна - адвокат, на підставі ордеру серія ДП №2224/005 від 08.06.2018 року (а.с.212-213)
Заяви по суті справи.
Позивач звернулась до відповідача із позовними вимогами та просить суд визнати ОСОБА_2 батьком її дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частина від заробітку та доходів відповідача. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що з 2002 року вона перебувала з відповідачем у близьких відносинах без реєстрації шлюбу. Від даних відносин у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, то запис про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_5 було здійснено на підставі ч.1 статті 135 СК України. Вони продовжували проживати разом і ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7 . Запис про батька ОСОБА_7 також було вчинено на підставі ч.1 статті 135 СК України. В листопаді 2008 року через її недбале ставлення до дитини ОСОБА_7 помер. Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року її було визнано за статтею 166 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців. Термін відбування покарання позивача розпочався з 03.09.2009 року. Під час слідства та до набрання вироком суду законної сили до неї було застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. В цей час вона продовжувала близькі стосунки з відповідачем і в березні 2009 року завагітніла , повідомила про це відповідача. Щодо свого батьківства по відношенню до майбутньої дитини відповідач не заперечував. З вересня 2009 року вона відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії №74 в Одеській області, де ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину ОСОБА_4 , яку 15.01.2010 року було зареєстровано Першим Малиновським відділом реєстрації цивільного стану Одеського міського управління юстиції, вчинивши запис про батька дитини відповідно до ч.1 статті 135 СК України. Відбувши покарання з березня 2013 року вона повернулась з дитиною до відповідача, але вони прожили разом тільки тиждень, оскільки вищезазначені обставини і їх наслідки унеможливили їх спільне проживання та спілкування. З того часу вони мешкають окремо, майже не спілкуються. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Єва зареєстрована та мешкає з нею разом, повністю знаходиться на її утримання. Разом з нею також зареєстрований і старший син ОСОБА_5 , але на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області 28.11.2016 року у справі №184/1932/16-ц її було позбавлено батьківських прав щодо ОСОБА_5 , стягнуто аліменти на його утримання, призначено опікуном дитини матір відповідача ОСОБА_11 . До теперішнього часу вона не сплачувала аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в результаті чого виникла заборгованість. На момент пред`явлення цього позову вона визнала свою неправомірну поведінку, влаштувалась на роботу та почала сплачувати аліменти на сина ОСОБА_5 . Але самостійно утримувати Єву та сплачувати аліменти на ОСОБА_5 вона не може, так як її заробітку не вистачає. Одноразово відповідач надав матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі 20 грн., які передав матері ОСОБА_12 і у розмові не заперечував свого батьківства відносно ОСОБА_4 . Однак будь-яких дій щодо встановлення свого батьківства він самостійно здійснювати не збирається, а тому вона вимушена звернутись із цим позовом до суду. Відповідач є працездатним, інших аліментних зобов`язань не має і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.(а.с. 2-3)
Відповідач відзиву на позов не подав.
Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його участі(а.с.98)
Інших заяв та клопотань по суті сторонами не заявлялось.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 22.05.2018 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків(а.с.20)
Ухвалою суду від 20.06.2018 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків (а.с.29)
Ухвалою суду від 09.08.2018 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами загального позовного провадження (а.с.38-39)
Ухвалою суду від 01.11.2018 року по справі призначено судово-генетичну експертизу(а.с.54-55)
12.04.2019 року від КЗ „Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи"ДОР" надійшов лист про повернення ухвали суду без виконання у зв`язку з неявкою громадянина ОСОБА_2 (а.с.75)
10.05.2019 року по справі поновлено провадження (а.с.82)
04.06.2019 року по справі закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду(а.с.94)
Відповідач в судові засідання жодного разу не з`являвся, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки не відомі, відзиву на позов не надав(а.с. 96,100,103).
Ухвалою суду від 21.08.2019 року постановлено розглянути справу заочно зі згоди позивача та представника позивача на підставі наявних у справі доказів(а.с.105)
Позивач та представник позивача подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просять позовні вимоги задовольнити(а.с. 104.
Судом встановлено.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_4 (а.с. 12)
Реєстрація народження ОСОБА_4 проведена відповідно до частини першї статті 135 СК України(а.с.33)
Згідно наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що з 2002 року ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у близьких відносинах без реєстрації шлюбу. Від даних відносин у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4)
Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, то запис про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_5 було здійснено на підставі ч.1 статті 135 СК України.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7 (а.с.5). Запис про батька ОСОБА_7 також було вчинено на підставі ч.1 статті 135 СК України.
В листопаді 2008 року через недбале ставлення ОСОБА_1 до дитини ОСОБА_7 помер (а.с. 6)
Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року ОСОБА_1 було визнано за статтею 166 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців(а.с.7-11). Термін відбування покарання позивача розпочався з 03.09.2009 року. Під час слідства та до набрання вироком суду законної сили до ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. В цей час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжували близькі стосунки і в березні 2009 року ОСОБА_1 завагітніла .

З вересня 2009 року ОСОБА_1 відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії №74 в Одеській області, де ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину ОСОБА_4 , яку 15.01.2010 року було зареєстровано Першим Малиновським відділом реєстрації цивільного стану Одеського міського управління юстиції, вчинивши запис про батька дитини відповідно до ч.1 статті 135 СК України(а.с.13).

Відбувши покарання з березня 2013 року ОСОБА_1 проживає окремо від відповідача. Єва зареєстрована та мешкає з нею разом, повністю знаходиться на її утриманні.

На підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області 28.11.2016 року у справі №184/1932/16-ц ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав щодо старшого сина ОСОБА_5 , стягнуто аліменти на його утримання, призначено опікуном дитини матір відповідача ОСОБА_11 (а.с. 14-15).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідач будь-яких доказів, що спростовують доводи позивача про його батьківство щодо малолітньої ОСОБА_4 не надав, від участі в судово-генетичній експертизі ухилявся, а тому враховуючи наслідки передбачені статтею 109 ЦПК України, а також з урахуванням встановлених вище обставин, на підставі досліджених письмових доказів, суд вважає, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Конституція України в статті 48 встановлює право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Основний Закон України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51), у той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).

Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, відповідач участі в утриманні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 не бере. Відповідач є працездатним, інших аліментних зобов`язань не має і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З метою посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів у Сімейному кодексу України визначено, що розмір аліментів на одну дитину має складати 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України з урахуванням змін, що набули чинності 08.07.2017 року, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням дослідження наданих письмових доказів, суд вважає , що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від його заробітку та доходів щомісячнол підлягають задоволенню, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - малолітньої дитини.

При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів забезпечить поліпшення майнового становища дитини, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст.128, 180, 181, 182,184 СК України, ст.ст. 10-13,76-81, 141, 259, 263-265, 280, 354, 430 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на користь малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я одержувача законного представника - матері дитини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення у частині місячного платежу коштів на утримання підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складено 02.09.2019 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( , місцезнаходження: 53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 163)

Суддя: А. Г. Багрова