Ухвала

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 466/2455/19

провадження № 61-17599ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) звернулося через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ПФУ у Львівській області в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня 2019 року. Касаційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а

саме сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

16 жовтня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ГУ ПФУ у Львівській області про звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Клопотання мотивовано тим, що бюджетом Пенсійного фонду України не передбачені кошти на оплату судового збору на 2019 рік. Основною ціллю, на яку використовуються кошти Пенсійного фонду, є виплата пенсій, а сплата судового збору може створити перешкоду у виконанні такого основного завдання заявника. Про важке матеріальне становище органів Пенсійного фонду України свідчать ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2016 року у справі

№ 6-19041ск16, ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду

від 30 серпня 2016 року у справі № 876/5101/16, якими звільнено органи Пенсійного фонду від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року відмовлено ГУ ПФУ у Львівській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року та продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги до 08 листопада 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали. Роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Копію ухвали Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року отримано заявником 28 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.

У листопаді 2019 року ГУ ПФУ у Львівській області повторно звернулося до Верховного Суду із клопотанням про звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги з посиланням на те, що бюджетом Пенсійного фонду України не передбачені кошти на оплату судового збору на 2019 рік.

Вказані заявником у клопотанні (поданому у листопаді 2019 року) підстави для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги є аналогічними, які викладені заявником у клопотанні (поданому у жовтні

2019 року) та вже були предметом перегляду Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ

v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Наведені у клопотанні підстави для звільнення від сплати судового збору не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють його сплату, а тому враховуючи, що безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (МПП «Голуб» проти України, № 6778/05, ЄСПЛ, від

18 жовтня 2005 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки заявником у встановлений судом строк, станом на 13 листопада

2019 року, не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 17 жовтня

2019 року щодо усунення недоліків касаційної скарги, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Повернення касаційної скарги заявнику не перешкоджає повторному зверненню із касаційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії, вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило