"11" вересня 2019 р. Справа № 756/7786/19
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову до подачі позовної заяви

11 вересня 2019 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., за участі секретаря Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мамедової Олени Леонідівни про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мамедову О.Л., вказуючи відповідачами ОСОБА_2 , державного реєстратора Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району ОСОБА_3 К.І., третіми особами: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова О.В., Мартиненко Р.І., Ритвіна Д.М. звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мамедової Олени Леонідівни про забезпечення позову до подання позовної заяви передано за територіальною підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.

10 вересня 2019 року до Вишгородського районного суду надійшли матеріали справи за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Мамедової Олени Леонідівни про забезпечення позову до подання позовної заяви з Оболонського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається із прохальної частини вказаних у заяві вимог, що адвокат Мамедова О.Л. просить накласти арешт на нерухоме майно: житловий будинок, з відповідними побутовими та господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 54,7 кв.м.; загальною площею 141,0 кв.м. та земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки :02:128:0704, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0797 га; накласти заборону будь якому державному реєстратору вчиняти будь які реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна - житлового будинку, з відповідними побутовими та господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 54,7 кв.м.; загальною площею 141,0 кв.м. та земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :02:128:0704, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0797 га.

Більш того, з доданих до заяви про забезпечення позову документів вбачається, що нерухоме майно, на яке просить накласти арешт ОСОБА_1 , передане в іпотеку за іпотечним договором від 01 жовтня 2018 року, укладеним між ОСОБА_2 (іпотекодавець) та ОСОБА_4 (іпотеко держатель)

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Право іпотекодавця відчужити предмет може бути реалізоване лише за попереднього погодження з іпотекодержателем (ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку").

Отже, наявність обтяження у вигляді іпотеки на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 141 кв. м, житловою площею 54,70 кв. м, та на земельну ділянку, кадастровий номер :02:128:0704, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0797 га, унеможливлює його відчуження на користь третіх осіб без згоди іпотекодержателя, тобто ОСОБА_4 .

Крім того, адвокат Мамедова О.Л. в заяві про забезпечення позову вказує на те, що ОСОБА_1 готується заява до правоохоронних органів про вчинення щодо неї ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, за приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, отримавши заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення слідчий або прокурор не здійснює оцінку такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення та доведеність винуватості особи у вчиненні злочину, а є підставою для початку досудового розслідування у справі та перевірки обставин, наведених у повідомленні про кримінальне правопорушення.

Зважаючи на те, що адвокатом Мамедовою О.Л. не долучено до заяви про забезпечення позову жодних доказів на підтвердження того, що на даний час відсутнє обтяження у вигляді іпотеки на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 141 кв. м, житловою площею 54,70 кв. м, та на земельну ділянку, кадастровий номер :02:128:0704, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0797 га, підстави для забезпечення позову відсутні.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись статтями 149-153, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Мамедової Олени Леонідівни про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Б. Баличева