Справа №: 653/3055/19
Провадження № 2/653/1021/19
У Х В А Л А

іменем України

03 вересня 2019 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря - Волвенко А.О.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні належній їй земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановлення знесеного нею паркану та знесення самочинно збудованих споруд.

Мотивує вимоги, тим, що вона є власником земельної ділянки кадастровий номер :21:019:0015, площею 0,2500 га та земельної ділянки кадастровий номер :21:019:0016, площею 0,0373 га, які розташовані по АДРЕСА_1 Право власності підтверджується державними актами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які видані на підставі рішення № 642 Щасливцівської сільської ради 43 сесії V скликання від 27 жовтня 2008 року.

Згідно рішення № 988 Щасливцівської сільської ради 77 сесії V від 09 вересня 2010 року відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку. Після отримання права власності на свою земельну ділянку, відповідач захопила частину її земельної ділянки, поламала її паркан з металевої сітки та почала капітальну забудову, яка порушує її право як власника земельної ділянки. Вирішити питання через Щасливцівську сільську ради не виявилося можливим, тому вона змушена звернутися до суду.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову: - шляхом заборони проводити будь-які будівельні роботи відповідачами за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості приведення в попередній стан належній їй земельній ділянці, оскільки чим далі тим важче буде цю будівлю демонтувати.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі і забороною вчиняти певні дії;

Пленум Верховного суду України в п. 4 своєї Постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 існує спір щодо суміжних меж належних їм земельних ділянок.

Але, як вбачається з відповіді Щасливцівської сільської ради від 19 квітня 2019 року межі земельної ділянки належній ОСОБА_1 не винесені в натурі та їй рекомендовано звернутися до землевпорядної організації, для проведення цих робіт.

Будь-яких документів стосовно земельних ділянок, належних відповідачам та проведення будівельних робіт ними матеріали позову не містять.

Яким чином і на якій частині земельній ділянці належній позивачу проводиться капітальне будівництво відповідачами, матеріали справи не містять.

Ствердження позивача, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості приведення в попередній стан належній їй земельній ділянці, також нічим не підтверджується.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В даному випадку, позивач заявою про забезпечення позову фактично хоче вирішити питання щодо заборони будь-якого будівництва відповідачем, що є тотожним до позовних вимог, якими позивач хоче знести нібито самочинно збудовані споруди відповідачем.

На даній стадії процесу така заява є необґрунтованою, належним чином не доведена. Тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що при забезпеченні позову цивільне процесуальне законодавство в однаковій мірі захищає інтереси як позивача, так і відповідача, законні права якого не можуть бути порушені, суд вважає, що заява про застосування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки встановити з матеріалів позову чи дійсно існує спір між сторонами та чи потребують ці правовідносини застосування відповідних заходів забезпечення позову, на цій стадії не можливо.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію цієї ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеського районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова