І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справив судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 17 лютого 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №244 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №80658180 від 17 лютого 2017 року.
Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Рівненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 30 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » після державної реєстрації шлюбу.
В позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_1 більше десяти років, в будинку відсутні його особисті речі, причини своєї відсутності відповідач ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 не повідомляв.
Згідно актів про не проживання від 27 грудня 2018 року, 25 березня 2019 року, 05 червня 2019 року складених майстром ТзОВ КК «Західна» ОСОБА_14 та сусідами позивача ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 не проживає з травня 2009 року. На момент перевірок також був відсутній.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки, відповідач ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 не проживає, не несе витрати по утриманню будинку, його реєстрація в будинку створює перешкоди позивачу в користуванні майном, то за таких обставин є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.