Справа № 591/516/19
Провадження № 2/591/1356/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Терещенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/516/19, провадження № 2/591/1356/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.01.2019 року звернулась до суду з позовом, просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти, внесені на поліпшення домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 в сумі 244 002 гривні та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частку вартості вказаних поліпшень в розмірі 122 001 гривні.

Позов мотивує тим, що з 02 жовтня 2006 року до 10 квітня 2009 року вона проживала однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, а 10.04.2019 року вони офіційно зареєстрували шлюб. Згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2014 року шлюб між ними розірвано. 24.01.2018 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/338/15-ц встановлено факт проживання однією сім`ю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 02.10.2006 року по 09 квітня 2009 року. В порядку поділу майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 122 001 грн. грошової компенсації вартості майна.

16 квітня 2018 року Апеляційний суду Сумської області скасував рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про поділ майна, зазначивши при цьому, що суд порушив принцип диспозитивності та вийшов за межі позовних вимог, стягнувши з відповідача половину вартості поліпшень домоволодіння за час спільного проживання подружжя в сумі 122001 грн., оскільки позивач просила лише про поділ спільного майна.

У зв`язку з цим позивач, посилаючись на обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Сумської області, що набрало законної сили, просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності кошти, внесені на поліпшення домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 в сумі 244 002 гривні та стягнути з відповідач на свою користь Ѕ частку вартості вказаних поліпшень в розмірі 122 001 гривні та судові витрати.

Ухвалою суду від 08.02.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 01.04.2019 року.

28.02.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, зазначив, що він є неналежним відповідачем, оскільки 21.06.2018 р. він подарував житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 .

Судове засідання 01.04.2019 року було відкладено на 20.06.2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному.

20.06.2019 року судове засідання було відкладено на 10.09.2019 року у зв`язку з неявкою сторін.

10.09.2019 року та 21.10.2019 року судові засідання відкладалися у зв`язку з неявкою відповідача.

В судовому засіданні 13.11.2019 року позивач підтримала позовні вимоги, відповідач до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши докази у справі, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Встановлено, що з 02 жовтня 2006 року до 10 квітня 2009 року позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а 10.04.2019 року вони офіційно зареєстрували шлюб. Згідно з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2014 року шлюб між ними розірвано. 24.01.2018 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/338/15-ц встановлено факт проживання однією сім`ю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 02.10.2006 року по 09 квітня 2009 року. В порядку поділу майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 122 001 грн. грошової компенсації вартості майна (а.с.14, 21-26).

16 квітня 2018 року Апеляційний суд Сумської області скасував рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про поділ майна, зазначивши при цьому, що суд порушив принцип диспозитивності та вийшов за межі позовних вимог, стягнувши з відповідача половину вартості поліпшень домоволодіння за час спільного проживання подружжя в сумі 122001 грн., оскільки позивач просила лише про поділ спільного майна (а.с.16-20).

Відповідно до ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/338/15-ц встановлено факт проживання однією сім`ю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 02.10.2006 року по 09 квітня 2009 року. В цій частині вказане рішення залишено в силі судом апеляційної інстанції, отже, вказана обставина не підлягає доказуванню.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16 квітня 2018 року встановлено, що як вбачається з висновку експертного дослідження, вартість поліпшень, проведених у домоволодінні становить 244 002 грн., що складає 20,47% ринкової вартості цього домоволодіння. А оскільки позивач має право на половину цих поліпшень, тобто на 10, 235%, що в розумінні ст. 62 СК України не є істотним збільшенням його вартості, місцевий суд обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання домоволодіння об`єктом спільної сумісної власності та визнання за позивачем права власності на певну частину домоволодіння, про що і просила позивач, звертаючись до суду з позовом. Проте, місцевий суд в порушення вимог ст. 13 ЦПК України, розглядаючи дану вимогу, необґрунтовано ухвалив рішення про стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості цих поліпшень в сумі 122001 грн. Таких вимог позивач не заявляла (а.с.20).

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Поняття спільної сумісної власності наведено в ч. 1 ст. 368 ЦК України, згідно з якою це власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Як зазначено в ч. 1ст. 61 СК України, об`єктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно вимог ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суд відхиляє як необгрунтовані доводи відповідача про те, що він є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки подарував цей будинок третій особі у справі - ОСОБА_3 . При цьому суд враховує, що предметом позову є поліпшення, проведені у домоволодінні за час шлюбних відносин, у грошовому виразі, та позивач ставить питання про стягнення з відповідача вартості вказаних поліпшень, а отже, він є належним відповідачем у даній справі.

Оскільки поліпшення, проведені у домоволодінні за час шлюбних відносин, тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, і це встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили, враховуючи вартість цих поліпшень, суд вважає, що позивач має право на Ѕ частку вартості вказаних поліпшень в розмірі 122 001 гривні.

Враховуючи, що вказані поліпшення є невід`ємною частиною нерухомого майна, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частку вартості вказаних поліпшень в розмірі 122 001 гривня.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.12,81,82,141,223,263-265,268,280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП), третя особа ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП) кошти, внесені на поліпшення домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 в АДРЕСА_5 244002 гривні та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частку вартості вказаних поліпшень в розмірі 122 001 гривня.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 18 листопада 2019 року.

Суддя О.В.Грищенко