ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м.Харків

Справа № 629/6745/18

Провадження № 22-ц/818/3359/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Чабан А.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідачі

ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 квітня 2019 року у складі судді Ткаченко О.А. по справі №629/6745/18 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 05 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н, за яким вона отримала кредит у розмірі 8900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Її спадкоємцями, що прийняли спадщину, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

28 травня 2017 року Банком направлено претензію кредитора до Лозівської державної нотаріальної контори.

28 жовтня 2017 року до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено лист-претензію, але відповідачами ніяких дій вчинено не було.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 05 червня 2008 року становить 12606,71 грн. та складається з - заборгованості за кредитом- 8717,42 грн., заборгованості за відсотками- 3889,29 грн..

Просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 12 606, 71 грн. за кредитним договором № б/н від 05 червня 2008 року та судові витрати.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 квітня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що оскільки боржник ОСОБА_3 померла, то належним способом захисту порушеного права є звернення кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємців, які прийняли спадщину про накладення стягнення на спадкове майно, й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог кредитора шляхом сплати одноразового платежу, а не з позовом про стягнення заборгованості за кредитом.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Відповідачі були повідомлені про необхідність сплатити повну суму заборгованості по вказаному кредиту шляхом внесення одноразового платежу. Наслідком відмови передбачалось те, що зазначена сума буде стягнута в судовому порядку у відповідності до законодавства України. Проте, вимогу кредитодавця не виконано.

Саме Банку належить право вибору захисту свого порушеного права, чи стягнення на майно спадкоємця, чи то стягнення заборгованості зі спадкоємця.

Оскільки на час подання позовної заяви відомостей щодо вартості і розміру спадкового майна у Банку не було, то позовна заява і була подана саме щодо стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця.

Стягнення заборгованості спадкодавця в межах вартості майна одержаного у спадщину, а не накладення стягнення на майно, не суперечить положенням чинного законодавства.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 05 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, згідно якого вона отримала кредит в розмірі 8900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ОСОБА_3 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 12606,71 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 8717,42 грн., заборгованість за відсотками - 3889,29 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

23 січня 2015 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Степанчук Н.О. заведена спадкова справа за №15/2015 після смерті ОСОБА_3

Спадкоємцями майна ОСОБА_3 є її сини ОСОБА_1 і ОСОБА_4 . Чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті дружини відмовився.

28 жовтня 2017 року як до спадкоємців ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (який відмовився від прийняття спадщини) АТ КБ «ПриватБанк» направлено лист-претензію щодо сплати ними як спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 05 червня 2008 року в розмірі 12606,71 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Право на захист є складовою будь-якого суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведене дає підстави для висновку, що у Кодексі визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців.

Відповідно до усталеної судової практики судами традиційно визнавались за кредиторами спадкодавця права на вимогу до спадкоємців щодо виконання зобов`язань попереднього боржника, спадкодавця.

У статті 16 розділу І «Основні положення» книги першої ЦК України визначені загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Ці способи захисту є універсальними для всіх правовідносин та можуть бути застосовані особою для врегулювання спірних правовідносин. Застосовувані способи захисту цивільних прав мають відповідати характеру спірних правовідносин та природі спору, що існує між сторонами.

Аналіз структури та змісту ЦК України дає підстави для висновку, що застосування спеціальних способів захисту, які визначені законодавцем для захисту окремих категорій цивільних прав, не виключає можливості також застосовувати загальні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Зокрема, відповідно до абзацу 2 частини другої статті 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У наведеній нормі права передбачається спеціальний, додатковий за своєю правовою природою, спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця в разі, якщо спадкоємці не виконають його вимоги. Ані зі змісту, ані з системного аналізу наведеного правила у зв`язку з іншими нормами ЦК України Верховний Суд не має правових підстав зробити висновок, що такий спосіб захисту є єдино можливим.

Верховний Суд зробив висновок, що застосування правила статті 1282 ЦК України не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України про примусове виконання обов`язку в натурі.

Тлумачення ж статті 1282 ЦК України окремо від інших норм ЦК України позбавить кредитора права на захист своїх цивільних прав та інтересів у тому випадку, якщо на час його звернення до суду з відповідною позовною вимогою майно, яке було передано спадкоємцю у натурі, не збереглося.

Відповідно до структури ЦК України кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України ( на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. З заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 2015 року звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_4 діти ОСОБА_3 - заведена спадкова справа. 23 січня 2015 року ОСОБА_2 чоловіком ОСОБА_3 подана заява про відмову від прийняття спадщини.

Між тим, Банком позов пред`явлено до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який відмовився від прийняття спадщини. Отже, в задоволенні позову до ОСОБА_2 слід відмовити з інших підстав, оскільки він не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3

Позовні вимоги до другого спадкоємця ОСОБА_4 заявлено не було.

Отже, Банком пред`явлено позов до неналежного кола відповідачів.

Вирішення питання щодо стягнення заборгованості за відсутності другого спадкоємця є порушенням його прав.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 квітня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко