Справа № 526/383/19
Провадження № 2/526/326/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Заколодяжної О.А.

при секретарі Шульзі Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу №526/383/19 за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У своїй позовній заяві позивачка вказує, що рішенням Гадяцького районного суду від 03.12.2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають повнолітню дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню дитину -дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Оскільки дочка ОСОБА_5 знаходяться на її повному утриманні, їй не вистачає коштів на її утримання, тому вона звернулася до суду з даною позовною заявою та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що так як за станом здоров`я припинив підприємницьку діяльність, його матеріальний стан погіршився, в зв`язку з цим він може сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лише у твердій грошовій сумі у розмірі 1013 грн., що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тому позовні вимоги позивачки просив задовольнити частково.

Позивачка ОСОБА_1 в ході розгляду справи змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1013 грн. до досягнення дитиною повноліття, справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, але за участю його представника - адвоката Хоруженка С.Г.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Хоруженко С.Г. надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі визнав, просив справу розглянути без його участі та без участі відповідача.

Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду від 03.12.2015 року, яке набрало законної сили 15.12.2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Сторони мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.08.2006 року відділом РАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області, яка перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 817 від 13.02.2019 року.

Судом, також, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на даний час не має постійного заробітку, з 30.09.2016 року його підприємницька діяльність припинена, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.11.2018 року, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України, передбачено, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статей 12,13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно частин 1-3 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

На момент ухвалення судом рішення, неповнолітній дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось повних 12 років. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» 50% прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить 1059 грн., а не 1013 грн., як просить позивачка.

Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач є працездатним, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, погодився на стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки , тому суд вважає, що з ОСОБА_2 належить стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 у твердій грошові сумі, але у більшому розмірі ніж просила позивачка , а саме в розмірі 1059 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати вимогам ч.2 ст. 182 СК України та є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 81,141, ч.2 ст.247, ст.ст. 264, 265, ч.4 ст. 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1059 ( одна тисяча п`ятдесят дев`ять) грн., починаючи з 19.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в межах суми платежу за один місяць в сумі 1059 ( одна тисяча п`ятдесят дев`ять) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 31 липня 2019 року.

Головуюча: О. А. Заколодяжна