Справа № 195/1638/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
15.11.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Кондус Л.А., при секретарі - Музичук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Томаківська селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 406, вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
В грудні 2011 року у вищезазначеному житловому будинку вона приписала свою доньку, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її чоловіком, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донькою ОСОБА_4 2000 року народження.
14.12.2007 її донька ОСОБА_3 розлучилася з відповідачем ОСОБА_2 , у зв`язку з чим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 362, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбу її донька повернула своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 ".
З липня 2018 року відповідач, залишившись бути прописаним у будинку, проживав в різних місцях в межах Дніпропетровської та Запорізької областей, за різними адресами, та не мав постійного місяця проживання. З того часу відповідач в будинку АДРЕСА_1 не проживає.
Позивач зазначає, що відповідач за вказаною адресою фактично не проживає з липня 2018 року, при цьому у неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, до уваги беруться доходи всіх зареєстрованих членів сім`ї, тому їй відмовляють в призначенні субсидії на житлово-комунальні послуги.
Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - шляхом опублікування оголошення про його виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Третя особа - Томаківська селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, про цьому просить ухвалити рішення на розсуд суду.
За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 406, копію якого додано до матеріалів справи, а також додано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6697291 від 10.03.2005.
З матеріалів справи вбачається, що у вищевказаному житловому будинку відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за місцем реєстрації з липня 2018 року.
Зазначені обставини підтверджується наступними документами: довідкою № 05-19/339-КС від 21.08.2019, виданою на підставі облікових даних виконавчим комітетом Томаківської селищної ради; актом обстеження житлово-побутових умов від 11.09.2019 року, виданого депутатом Томаківської селищної ради; довідкою про склад сім`ї №05-20/439-КС від 21.08.2019; довідкою про реєстрацію місця проживання № 112-КС від 13.09.2019 року.
Відповідно до ч.1 ст.317, ч.1, 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню.
На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Відповідно до ст.47, 48 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду.
Згідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно частини 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що існують всі підстави для задоволення даних позовних вимог.
Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачів судові витрати у справі. При цьому позивач просить суд не стягувати з відповідача на свою користь судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, 258-259, 265, 274, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Томаківська селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти його з реєстраційного обліку в зазначеному житловому будинку власника.
Рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сплачений у справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн. залишити в дохід держави звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Л. А. Кондус