ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м.Суми

Справа №583/1386/19

Номер провадження 22-ц/816/4138/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2019 року, ухваленого у складі судді Ільченко В.М., в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повне судове рішення складено 10 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

29 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки на час навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2006 році. Від даного шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дочка навчається на факультеті іноземної філології Харківського національного педагогічного університету. Позивач витрачає значну суму коштів на навчання дочки та оплачує її проживання в гуртожитку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає.

Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, починаючи з дня звернення до суду з позовом і на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років, в розмірі 1/4 частини щомісячних доходів відповідача.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на весь період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 29 березня 2019 року та аліменти сплачувати на користь матері, ОСОБА_1

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн в рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. в прибуток держави.

ОСОБА_1 з вказаним рішенням не погодилася в частині визначеного судом розміру аліментів та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне дослідження доказів з цього приводу та відсутність правильної оцінки наданих суду доказів; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими; необґрунтованість та невідповідність висновків, що викладені у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення суду в частині визначеного розміру аліментів з ухваленням у цій частині нового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, починаючи з дня звернення до суду з позовом і на період навчання, але не більш як до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років, в розмірі 1/4 частини щомісячних виплат від всіх видів заробітку та доходів платника аліментів; судові витрати вирішити відповідно до ст.ст. 141 та 382 ЦПК України.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідач умисно офіційно припинив здійснення підприємницької діяльності, хоча насправді фактично продовжує свою діяльність. А тому рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 152 від 27 вересня 2006 року (а. с. 7).

Дочка сторін ОСОБА_3 є студенткою Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди факультету іноземної філології 1 курсу денної форми навчання, освітній ступінь - бакалавр. Термін навчання: 01 вересня 2018 року - 30 червня 2022 року. Форма навчання - контракт (а. с. 10).

Згідно договору про надання освітніх послуг на комерційній основі загальна вартість навчання складає 49 040 грн 00 коп. (а. с. 13-14).

Відповідач ОСОБА_2 на даний час не працює, 28 лютого 2019 року припинив здійснювати підприємницьку діяльність, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 36-37; 40).

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що повнолітня дочка сторін, продовжуючи навчання, потребує матеріальної допомоги. Враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідач являється особою працездатного віку, має на утриманні малолітню дитину, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати повнолітній дочці матеріальну допомогу у розмірі 1/8 частини його заробітку на час навчання.

З такими висновками колегія суддів повністю погоджується, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Визначаючи підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, судом першої інстанції враховано правила ст.ст. 182, 199 СК України, надано оцінку зібраним у справі доказам для визначення належного до сплати розміру аліментів.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач умисно офіційно припинив здійснення підприємницької діяльності, хоча насправді фактично продовжує свою діяльність, оскільки це є лише припущеннями позивача, а відповідно до положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням того, що відповідач є працездатним, але на даний час не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку відповідача. Позивачем не доведено належними доказами, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в більшому розмірі. Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена можливості ставити питання про збільшення розміру аліментів у випадку покращання матеріального стану платника аліментів.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для зміни чи скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик