РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3621/19

провадження у справі №2/0285/1302/19

12 листопада 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2

відповідач: представник не прибув,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на право власності на земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 площею 0,5000 га, успадкованих після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем за законом після смерті матері та прийняв спадщину, зокрема - земельну ділянку площею 0,1772 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку (на плані позначеної № 1);- земельну ділянку площею 0,0827 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (на плані позначеної за № 2);- земельну ділянку площею 0,2401 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (на плані позначеної за № 3), які належали матері - ОСОБА_3 , його бабі - ОСОБА_4 ОСОБА_3 за життя отримати Державний акт про право на зазначені земельні ділянки не встигла. При звернені до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у видачі такого свідоцтва позивачу відмовлено, оскільки він не надав державні акти на право власності на земельні ділянки, витяг з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витяг з поземельної книги, а також витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має.

Заслухавши пояснення позивача та його представника дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що бабі позивача ОСОБА_4 на праві власності належали земельні ділянки: площею 0,1772 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку; площею 0,0827 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; площею 0,2401 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на землю (а.с. 7, 8, 40).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, спадкоємцем зазначеного майна померлої є мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивача ОСОБА_3 померла, за своє життя вона не встигла оформити право власності на спірні земельні ділянки (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею всього майна за законом після смерті матері ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.6).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки після смерті матері, однак постановою нотаріуса від 30.03.2012 року позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки ОСОБА_1 не надав державні акти на право власності на земельні ділянки, витяг з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витяг з поземельної книги, а також витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (а.с.10).

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України) та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері та прийняв спадщину, до складу якої входить земельна ділянка, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 206, 258 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживає: АДРЕСА_2 ) право власності на земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 загальною площею 0,5000 га, а саме:

- земельну ділянку площею 0,1772 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку (на плані позначеної № 1);

- земельну ділянку площею 0,0827 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (на плані позначеної за № 2);

- земельну ділянку площею 0,2401 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (на плані позначеної за № 3), успадкованих після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 18 листопада 2019 року.

Суддя Т.Б. Сташків