Справа № 148/640/19
Провадження №2/148/424/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Грох Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що у неї з відповідачем є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. До досягнення сином повноліття відповідач частково, не систематично сплачував аліменти на його утримання. Після досягнення сином повноліття виплата аліментів припинилась. В даний час син продовжує навчання у Вінницькому національному технічному університеті. Відповідач категорично відмовився від сплати аліментів на утримання сина. Основний її заробіток та її тимчасова робота різноробочою за кордоном, а також доходи від ведення підсобного господарства, є не достатніми для належного утримання сина. В даний час вона не працює, оскільки доглядає за важкохворою матір`ю. Син стипендії не отримує, навчається на денній формі навчання, в зв`язку з чим не має можливості працювати.

Відповідач регулярного офіційного доходу не отримує, тобто в трудових відносинах з підприємствами, установами та організаціями не перебуває, а займається підприємницькою діяльністю, яка офіційно не зареєстрована, що в свою чергу позбавляє визначити частку від його заробітку. А тому вона вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.

Вказані обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років.

В судове засідання позивач не з`явилась. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в зв`язку з тим, що вона доглядає важкохвору матір ОСОБА_4 , 1946 року народження, та скрутним матеріальним становищем.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у даній заяві вказав, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн.

Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягаєчастковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.2001 (а.с. 5), сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №192 від 22.03.2019 (а.с. 11), ОСОБА_3 , 2001 року народження, проживає разом матір`ю - позивачем ОСОБА_1 і знаходиться на її повному утриманні.

Відповідно до довідки Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №193 від 22.03.2019 (а.с. 12), ОСОБА_4 , 1946 року народження, проживає біля дочки - позивача ОСОБА_1 і знаходиться на її утриманні.

Довідкою Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №194 від 22.03.2019 (а.с. 14) підтверджується, що позивач ОСОБА_1 ніде не працює, згідно трудової книжки НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки виконкому Вапнярської селищної ради ОТГ Томашпільського району Вінницької області №0591 від 25.03.2019 (а.с. 15), позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , за даною адресою проживає без реєстрації.

Відповідно до довідки Вінницького національного технічного університету №52 від 04.03.2019 (а.с. 7), ОСОБА_3 є студентом першого курсу даного навчального закладу денної державної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2018 по 30.06.1922.

Згідно довідки Вінницького національного технічного університету №12 від 21.03.2019 (а.с. 16), ОСОБА_3 зареєстрований на термін навчання у гуртожитку навчального закладу по АДРЕСА_2 , з 27.09.2018 по 01.07.2022 і проживає.

Відповідно до довідки Вінницького національного технічного університету №3474 від 26.03.2019 (а.с. 17), ОСОБА_3 стипендії не отримує.

Згідно копії довідки Тульчинської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості №736 від 12.03.2019 (а.с. 18), позивач ОСОБА_1 на обліку як безробітня не перебуває.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В судовому засіданні підтверджено, що повнолітній ОСОБА_3 є сином відповідача, продовжує навчання, влаштуватись на роботу не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання.

Оскільки повнолітній син ОСОБА_3 знаходиться на утриманні матері - позивача у даній справі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, інтереси повнолітнього ОСОБА_3 , позицію відповідача щодо часткового визнання позову.

Вищезазначені обставини свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолінього сина в розмірі 1500 грн, оскільки позивачем доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, зокрема в розмірі 2000 грн, як вона про те просить, суду не надано.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо часткового визнання позовних вимог, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 02.04.2019, тому відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 6, 184, 191, 199, 200 СК України, п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263-265, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень) щомісячно, починаючи з 02.04.2019 і до закінчення сином навчання, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в дохід держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: