Дата документу 13.09.2019 Справа № 320/1625/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/1625/19 Головуючий у 1 інстанції Купавська Н.М.
Провадження № 22-ц/807/2946/19 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПодліянової Г.С.,
суддів: секретаря Кочеткової І.В., Гончар М.С., Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 травня 2017 року позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, що з урахуванням курсу долара на 27 лютого 2019 року дорівнює 539 652 грн. 56 коп., про що ОСОБА_2 складено розписку.

Посилаючись на порушення Відповідачем зобов`язання по поверненню коштів у строк до 01 травня 2018 року просив суд стягнути з ОСОБА_2 грошові кошту у сумі 539 652 грн. 56 коп.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду від 26.07.2019 року скасувати справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що ухвала суду мотивована повторністю неявки позивача в судове засідання, який на переконання суду, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак такі висновки суду на думку ОСОБА_1 є помилковими, оскільки в матеріалах справи наявні докази того, що позивач не отримував судових повісток.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подано.

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що остання перебуває на медичному обстеженні в медичному закладі.

З наданої ОСОБА_2 довідки вбачається, що остання 02.09.2019 року була на амбулаторному прийомі у лікаря терапевта та їй рекомендовано обстеження та лікування.

Інших доказів на підтвердження того, що остання знаходиться на лікуванні чи обстеженні, у зв`язку з чим не може з`явитися в судове засідання призначене на 11.09.2019 року остання суду не надала.

Згідно зі ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного повадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Провадження у справі, що переглядається, відкрито 20 серпня 2019 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи з вирішення процесуального питання, а саме перегляд ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду є зловживанням процесуальними правами в розумінні статті 44 ЦПК України та тяганиною розгляду справи.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку назалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють застосування судового процесу, та вживати надані процесуальні законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов`язки швидко здійснювати правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепоном для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції ( параграф 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року в справі « Смірнова проти України»).

Враховуючи відсутність доказів поважності причин неявки, необхідність дотримання строків розгляду справи тощо, апеляційний суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України не вбачає перешкод розглядові справи у відсутності учасників справи.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в судові засідання призначені повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності не подавали, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 5 ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

За правилами частини першої статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Термін "повторно" в розумінні зазначених норм процесуального закону, означає, що одна подія слідує за іншою та не розривається іншими однопредметними подіями. Тому тільки якщо двічі поспіль позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи та двічі поспіль не з`явився в судове засідання суд вправі залишити позов без розгляду.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, законодавцем встановлено, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду є неповідомлення позивачем про причини неявки у судове засідання. Таким чином, повторна неявка позивача за первісним позовом не пов`язується із поважністю причин неможливості брати участь у розгляді справи, а судом береться до уваги сам факт повідомлення причин неприбуття його до суду.

Із матеріалів справи вбачається що 27 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 березня 2019 року відкрито провадження у справі .

Як вбачається з матеріалів справи справа слуханням назначалася 19.04.2019 року, 17.05.2019 року, 02.07.2019 року та 26.07.2019 року.

Позивач про слухання справи на 19.04.2019 року, 17.05.2019 року, 02.07.2019 року та 26.07.2019 року не був належним чином повідомлений в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України, даних про вручення йому судових повісток про виклик до суду матеріали справи не містять, оскільки в матеріалах справи наявні конверти із заначенням "за закінченням терміну зберігання" ( а.с. 16, , а.с. 29, а.с. 75), що свідчить про грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вбачається, що 01 червня 2019 року на адресу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про перенесення судового засідання призначеного на 02.07.2019 у зв`язку із захворюванням. До зазначеної заяви була долучена довідка з медичного закладу (а.с. 69).

22 червня 2019 року на адресу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від представника позивача Зімбіцької І.М. надійшла заява про перенесення судового засідання призначеного на 26.06.2019 у зв`язку із знаходженням за межами України. В заяві також вказано, що документи про знаходження за межами України буде надано у наступному судовому засіданні (а.с. 79).

Таким чином, ОСОБА_1 , його представник у відповідності вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повідомляли суд про причини своєї неявки у судове засідання, а отже у суду не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Виходячи з наведеного висновок суду про повторну неявку позивача та неповідомлення ним про причини неявки, не відповідає обставинам справи.

Окрім того, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги договір про надання правничої допомоги № 10 від 28 січня 2019 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 уклав угода з адвокатом Зімбіцькою І.Ю. ( а.с. 30).

Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що на адресу представника позивача ОСОБА_3 надсилались судові повістки про виклик до суду, відповідно повідомлення про отримання судових повісток ОСОБА_3 в матеріалах справи також відсутні.

Відповідно до ч.5 ст. 4 ЦПК України жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд. Передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на « усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу. Якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймавти участь в ньому. Якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v/ RUSSIA № 43330/09. $ 25? 27ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Враховуючи те що, від представника позивача надійшло клопотання про неможливість його прибуття у судове засідання 26 червня 2019 року та перенесення у зв`язку з цим судового засідання, а також, що відсутні дані про належне повідомлення самого позивача на 19.04.2019, 17.05.2019, 02.07.2019 року так і на 26.07.2019, то у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявою позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2019 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Павна постанова складена 13 вересня 2019 року.

ГоловуючийПодліянова Г.С.,
судді: Кочеткова І.В., Гончар М.С.