№ 22-ц/812/1543/2019
У Х В А Л А

13 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Бондаренко Т.З., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 вересня 2018 року за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 вересня 2019 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 .

Не погодившись з вказаною ухвалою 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та 16 серпня 2019 року заяву про зупинення реалізації арештованого майна, що належить їй на праві приватної власності.

В обґрунтування зазначає, що майно, на яке накладено арешт не є об`єктом сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю апелянтки.

Дослідивши клопотання та матеріали скарги, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення реалізації арештованого майна у справі за скаргою на дії приватного виконавця.

Пунктом 3 частини 1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у випадку відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно з абзацом 2 частини 5 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачу майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Підстави та порядок зупинення стягнення на підставі виконавчого листа визначені ст.ст.151-153 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Можливість зупинення судом продажу арештованого майна передбачено п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, зупинення продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису, є спеціальним способом забезпечення, який застосовується лише у справах за позовами про визнання права власності або про виключення майна з опису.

Крім цього, п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено, що суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Тобто такий вид забезпечення може бути застосований для забезпечення позову (скарги) при оскарженні виконавчого документа.

Між тим, у даному випадку заявником виконавчий документ не оскаржується, вимоги про визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту не заявлялися.

Нормами Розділу VII ЦПК України не передбачено можливості забезпечення судом скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у в п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Також, відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Європейський суд з прав людини у пілотному рішенні « ОСОБА_3 Іванов проти України» зазначив, що право на судовий захист, яке гарантується статтею 6 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем 29 липня 2019 року винесено постанову про арешт майна боржника - ОСОБА_2 .

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» міститься роз`яснення про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Оскільки у розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» немає норми, яка передбачає можливість забезпечення судом скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця шляхом зупинення виконання судового рішення; згідно із ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», суд вправі зупинити передачу майна на реалізацію, а не зупинити саму реалізацію арештованого майна, так як це зупинить виконання судового рішення, що набрали законної сили, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про зупинення реалізації арештованого майна відсутні.

Керуючись ст. ст. 151-153, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання, поданого 16 серпня 2019 року ОСОБА_1 щодо зупинення реалізації арештованого майна у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє відмовити.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко