Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1465/19

05 листопада 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом доЛанчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з індивідуального житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить справу розглядати у їх відсутності.

Представник відповідача Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району, Івано-Франківської області в судове засідання не прибув, хоча вчасно повідомлений про час і місце слухання справи. Натомість за підписом заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів на адресу суду надійшла заява, в якій він просить дану справу слухати у відсутності їх представника та у вирішенні позову ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.11). 30.09.1997 року вона одружилася із ОСОБА_2 , в зв`язку з чим змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 30.09.1997 року (а.с.9).

ОСОБА_5 позивача по лінії матері був ОСОБА_6 , за яким згідно земельно-кадастрової книги №1, ст.113 від 1995 року обліковано господарство по АДРЕСА_1 . За даним господарством обліковані земельні ділянки площею 0,2300 га., з яких: земельна ділянка, площею 0,1500 га., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що стверджується довідкою Ланчинської селищної ради ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області за № 849/02.2-09 від 19.06.2019 року (а.с.10).

В судовому засіданні встановлено, що 12.03.1987 року, ОСОБА_6 склав заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 25 та цього ж дня посвідчений секретарем виконкому Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Іванішак Д.В.

З даного заповіту вбачається, що усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, ОСОБА_6 заповів ОСОБА_7 , тобто позивачу по справі.

Даний заповіт, копія дублікату якого долучена до матеріалів справи, не змінювався і не відмінявся.

ІНФОРМАЦІЯ_2 дід позивача ОСОБА_6 помер, актовий запис № 102, що стверджується свідоцтвом про його смерть, серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Ланчинської селищної ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.7).

Таким чином, після смерті останнього, відкрилася спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1 , на яке претендує позивач і як перевірено в судовому засіданні інших спадкоємців, які б претендували на дане господарство немає. Спору відносно даного спадкового майна немає.

В даний час позивач бажає оформити спадщину, а тому звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кузнєцової Н.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кузнєцової Н.М. за № 356/02-31 від 03.07.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що нею не було надано документ про право власності на домоволодіння на ім`я останнього, що свідчило б належність даного майна померлому.

Примірник даної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії також долучено до матеріалів справи (а.с.14).

У відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином, ОСОБА_1 має право прийняти спадщину після смерті свого діда в порядку спадкування за заповітом. Однак в зв`язку з відсутністю оформлених відповідно до чинного законодавства документів, що підтверджували б належність вищевказаного майна спадкодавцю позивач не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно та змушена звернутися до суду з цього приводу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 / з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Судом також достовірно перевірено, що згідно земельно-кадастрової книги №1, ст.113 від 1995 року господарство по АДРЕСА_1 обліковано за ОСОБА_6 . За даним господарством також обліковані земельні ділянки площею 0,2300 га., з яких: земельна ділянка, площею 0,1500 га., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказана обставина стверджується довідкою Ланчинської селищної ради ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області за № 849/02.2-09 від 19.06.2019 року (а.с.10).

Крім того, з метою узаконення вказаного домоволодіння, за клопотанням позивача ФОП ОСОБА_8 було проведено обмір будівель і видано технічний паспорт (а.с.15-18).

Відповідач Ланчинська селищна рада об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району, Івано-Франківської області у вирішенні позову ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

За таких обставин позов підлягає до задоволення, так як інших спадкоємців на вказане спадкове домоволодіння немає, спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.ст.319, 321, 328, 392, 1222, 1223, 1233, 1234, 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.258, ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, яке складається з індивідуального житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 14.11.2019 року.