Справа № 333/381/19
Провадження №2/333/912/19
15 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2
про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що остання з 2008 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 Від спільного проживання сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не склалось, у зв`язку з чим позивач та відповідач мешкають окремо. Неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою мешкання матері. Відповідач тривалий час життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання у спілкуванні з сином, його виховання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує продуктами харчування, належним медичним оглядом, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти. З цих підстав, позивач змушена звернутися до суду за захистом прав неповнолітнього сина.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 до зали судового засідання не з`явився, на останню відому адресу проживання відповідача судом було направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання» та «інші причини, що не дали змогу виконати обов`язки щодо поштового доставлення», з невідомих суду причин відповідач не з`явилась за їх отриманням. Крім того, судом на офіційному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідача в судові засідання. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
В судове засідання представник третьої особи не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи, що відповідач в строк, встановлений судом, відзив не надав без поважних причин, суд, керуючись ч. 8 ст. 178 ЦПК України, дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3).
Судом встановлено, що від спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.01.2010 року серії НОМЕР_1 , актовий запит № 40 (а.с. 5).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Пунктом 16 цієї ж постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Із змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалий час життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання у спілкуванні з сином, його виховання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує продуктами харчування, належним медичним оглядом, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти.
Доказів протилежного матеріали справи №333/381/19 не містять та відповідачем не надано.
Відповідно до висновку районної адміністрації ЗМР по Комунарському району від 05.07.2019 року №05/01-37/0644 про доцільність позбавлення батьківських прав, батько ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться фізичним, духовним та психічним розвитком дитини. ОСОБА_3 не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 14.11.2018 року написав власноруч пояснення у відділі по Комунарському району служби (управління) Запорізької міської ради. Матір дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вироком Запорізького апеляційного суду від 05.10.2018 року засуджено до позбавлення волі строком на 5 років. Малолітній ОСОБА_4 тимчасово влаштований в родину рідної бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мешкає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) Запорізької міської ради обстежено житлово-побутові умови проживання малолітнього в родині бабусі та встановлено, що вихованням, утриманням, оздоровленням малолітнього внука займається вона та її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Враховуючи вищезазначене, комісія з питань захисту прав дитини, в інтересах неповнолітнього, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач жодного разу не з`явився, будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують факт виконання ним батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини, не надав, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
1.Позов задовольнити.
2.Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3.Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Повне рішення складено 02.09.2019 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова