Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі Четвертак Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів і коштів на утримання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку.Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 23 листопада 2018 року між нею (до реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ») та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про що 23 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис за № 86. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. Чоловік матеріально їй не допомагає, вона фактично живе на державну допомогу призначену по народженню дитини. ОСОБА_1 намагалася дійти згоди з відповідачем щодо його участі в її матеріальному утриманні до досягнення їх сином трирічного віку та щодо його участі в утриманні їх спільного сина, але ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого обов`язку, хоча працює на ПрАТ «ЗЗРК» і має можливість у достатньому розмірі надавати їм належне утримання.

Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коштів, що вона утримує від держави як допомогу при народженні дитини, їй недостатньо для її потреб і потреб їх спільної із ОСОБА_2 дитини.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, але до суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, але до суду надійшло клопотання про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 під час перебування в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 народила спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з позивачкою, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, про народження та довідок про реєстрацію місця проживання особи (а/с 4, 9-11).

Позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується копією довідки про знаходження на обліку в РУСЗН (а.с. 12).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини та непрацездатної ОСОБА_1 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, добровільно не надає, хоча й проживає разом за однією адресою.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і у разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і у разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права та застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала та не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою.

В зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка немає змоги працювати та утримувати себе.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у частині стягнення аліментів за один місяць.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача.

Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, також визнав позовні вимоги у повному обсязі, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З наданих суду матеріалів вбачається, що відповідач, який є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, однак не заперечує факт батьківства та визнав позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття у розмірі 1/5 частини від доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.

Оскільки, позивачка подала позов 09.07.2019 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 09.07.2019 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 192 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і коштів на утримання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з цією заявою та до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , кошти на утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення сином - ОСОБА_3 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова