РІШЕННЯ

іменем України

"05" листопада 2019 р. Справа № 145/412/19

Провадження № 2/145/376/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника органу опік та піклування Сокол Л.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 із залученням органу опіки та піклування Жмеринської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовує тим, що рішенням Тиврівського районного суду від 15.05.2015 р. було розірвано їх шлюб.

З того часу відповідач покинув їх сім`ю, став проживати окремо, діти залишились із нею. ОСОБА_3 їх вихованням не займається.

Вона дбайлива матір, нею створено належні умови для проживання, виховання і розвитку дітей.

Діти навчаються у Станіславчиській загальноосвітній школі, музичній школі, студії бального танцю. Батько дітей вказані освітні заклади не відвідував, дітьми не цікавився.

З червня 2015 року відповідач взагалі не приділяє уваги вихованню дочок та не піклується про них, матеріально забезпечує лише шляхом сплати призначених аліментів. Така позиція свідчить про відсутність у відповідача будь-якого бажання підтримувати з дітьми родинні відносини та правовий зв`язок, що суперечить інтересам дітей.

Відповідач свідомо не виконує обов`язки батька, вихованням дітей не займається, про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, не забезпечує дочкам необхідного харчування, медичного догляду, лікування. З дітьми взагалі не спілкується, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Всі ці обов`язки фактично виконую вона сама.

За останні три роки, незважаючи на запрошення дітей, відповідач до них на побачення жодного разу не з`явився.

Ухвалою судді від 16.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 26.09.2019 року судом вирішено перейти від розгляду в спрощеному провадженні до загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.11.2019 року.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 04.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 просить в позові відмовити, мотивуючи тим, що позбавлення батьківських прав - крайній захід у відносинах між батьками й дітьми, адже у разі задоволення позову він втратить особисті немайнові права щодо дітей.

Для нього інтереси їх дітей - понад усе. В інтересах дітей буде збереження їх зв`язків зі ним як батьком та забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яке не є неблагополучним для них.

Село Станіславчик Жмеринського району знаходиться на значній відстані від місця його проживання і роботи, тому він цілком достатньо в межах можливого приймає участь і дбає про їх розвиток. Сплачуючи аліменти й додаткові матеріальні витрати на дітей, забезпечує необхідне харчування, медичний догляд тощо і їх діти фізично розвиваються нормально. Спілкування з дітьми певною мірою обмежується позивачем та його можливостями перебування за місцем проживання дітей, але він підтримує та сприяє доступу їх дітей до культурних та інших духовних цінностей, сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, виявляє інтерес до їх внутрішнього світу. Позивач не навела фактів фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства над дітьми, в сім`ї або поза нею. В справі відсутній висновок психолога про емоційний або фізичний стан дітей, який свідчив би, що його недостатня увага до їх виховання шкодить дитячому розвитку.

Він не зловживає алкогольними напоями і не є наркоманом. Органи опіки і піклування за місцем проживання їх дітей та школа, в якій вони навчаються, не зверталися до нього з приводу недостатньої його участі у їх вихованні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з викладених у заяві підстав.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 пояснила, що з відповідачем проживають окремо з 09.06.2015 року. Вона переїхала проживати з дітьми у село Станіславчик Жмеринського району. Відповідач залишився проживати в с.Строїнці Тиврівського району. Перший рік окремого проживання спілкування не було ніякого взагалі. В 2016 році він на її прохання приїздив в с. Станіславчик 2-3 рази на репетиції для участі в танцювальному конкурсі із дочкою. В 2016 році він також приїхав на Пасху, однак в стані сп`яніння поспав і поїхав. На початку листопада 2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Жмеринській лікарні протягом 3-х днів. Діти знаходились під опікою сусідки. Відповідач, можливо, півдня побув з дітьми, образив ОСОБА_6, в зв`язку з чим, дитина подзвонила їй, після чого вона прийшла з лікарні і сказала, щоб "його тут не було".

З весни 2017 року по 2019 рік він більше в с. Станіславчик не приїздив, ні разу не телефонував. Діти самі телефонували до нього, він обіцяв перетелефонувати, однак цього не робив. Одного разу молодша дочка ОСОБА_7 хотіла поговорити з батьком, слухавку взяла дочка його дружини, з якою він сьогодні проживає і сказала, щоб вона більше не телефонувала, оскільки це її батько. Крім аліментів ніяких додаткових витрат на утримання дітей він не ніс, ніяких речей для них купував. В 2015 році вона за власні кошти купила фортепіано, а не за кошти відповідача і фортепіано коштує 2500 грн. Влітку 2019 року, після розгляду органом опіки та піклування питання щодо доцільності задоволення даного позову, за рекомендацією членів комісії він приїхав у Станіславчик , привіз пакунок з речами, вимагав дітей. Вона повідомила їх про приїзд батька, однак діти відмовились вийти до нього.

З 2015 року до ОСОБА_3 вона жодного разу з дітьми не приїздила. В серпні 2019 року вона приїздила в с. Строїнці до родичів, ОСОБА_6 відмовилась спілкуватись з батьком, так як на нього дуже ображена. ОСОБА_7 гралась на вулиці, прийшла ОСОБА_8 - дочка дружини відповідача, сказала, що вони знову «приперлись» її батька забирати. ОСОБА_7 сама пішла до ОСОБА_3 додому спитати, чому до них таке ставлення. До того, востаннє вона була в с. Строїнці в грудні 2018 року, приїздила на запрошення бабусі ОСОБА_3

Виховує дітей вона сама, не одружена.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що діти категорично відмовляються бачитись з відповідачем. Перешкод у спілкуванні з дітьми позивач йому не чинила.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов не визнали, підтримавши обставини, викладені у відзиві на позов.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 пояснив, що з 09.06.2015 року вони з позивачкою проживають окремо. Він - в с. Строїнці. Вона з дітьми - в с. Станіславчик. У вересні - жовтні 2017 року, коли позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні він тиждень жив у Станіславчику з дітьми. Доглядав за ними.

Після чого позивач, вийшовши з лікарні, сказала йому, щоб він їхав і більше не приїздив і з 2017 року в с. Станіславчик він більше не приїздив. Останній раз він бачив дітей в кінці 2017 року, оскільки не мав можливості добратись до дітей. Однак з 2015 по 2019 рік він двічі на тиждень телефонував до позивачки, просив її дати слухавку дітям, однак вона відмовляла. До органу опіки та піклування не звертався за захистом своїх батьківських прав, так як не знав, що на це має право. Він любить своїх дітей. За чотири роки жодного разу він нікуди їх не повіз, книг їм не купував, про їх мрії йому нічого невідомо. Хто у них класні керівники - він не знає. В 2016 році він приймав участь у танцювальному конкурсі із ОСОБА_6 . В 2015 р. він за 3000 грн. купив ОСОБА_6 фортепіано. Окрім аліментів, він також дав дітям кошти.

В березні 2019 року він телефонував ОСОБА_6 , вітав її з Днем народження.

У вересні 2019 року він приїздив у Станіславчик до позивачки додому, хотів взяти дітей у Жмеринку погуляти, однак вона вийшла і сказала, що діти бачити його не хотять.

Представник органу опіки та піклування Сокол О.В. підтримала висновок органу опіки та піклування -Жмеринської РДА про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано рішенням Тиврівського районного суду від 15.052015 року. Рішення набрало законної сили 26.05.2015 року.

У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Діти проживають з позивачкою в АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки -характеристики виконкому Строїнецької сільської ради від 07.05.2019 року №226 ОСОБА_3 одружений, спиртними напоями не зловживає, на території села характеризується з позитивної сторони.

Згідно наданих копії квитанцій (а.с. 51-64) ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей сплачує. Позивач не заперечує, що ним частково не сплачено аліменти за минулий та поточний місяць.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Жмеринської РДА від 27.06.2019 року орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки під час бесіди з ОСОБА_3 він зазначив, що любить своїх дітей, бажає приймати участь у їх вихованні та спілкуватись із ними. Разом з тим, згідно інформації, наданої Жмеринським РЦССССДМ від 18.06.2019 року №01-2-0/309 під час бесіди із дітьми психолога ОСОБА_6 щодо взаємовідносин із батьком має спогади сімейних конфліктів та нереалізовані сподівання на задоволення психоемоційних контактів, ОСОБА_7 відчуває відторгнення малоцінність, тривогу у зв`язку з низьким рівнем позитивних емоцій між батьками, має потребу в підтримці бажання налагодження взаємостосунків із батьком.

Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошенною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до довідки виконкому Станіславчицької сільської ради Жмеринського району від 23.01.2019 року №175 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживать з матір`ю, батько ОСОБА_3 не проживає з дітьми, не займається їх вихованням (а.с.9).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 23.01.2019 року будинок, у якому проживає ОСОБА_1 знаходиться у задовільному стані, придатний для проживання, в кімнатах прибрано, створені належні умови для виховання та навчання дітей.

Згідно довідок Станіславчицької ЗОШ І - ІІІ ступенів від 27.12.2018 року №447, 448 (а.с.11,12) ОСОБА_6 навчається в даному навчальному закладі з 2015 року, ОСОБА_7. - з 2017 року. За весь період навчання дітей їх навчанням цікавиться їх матір ОСОБА_1 ОСОБА_3 жодного разу у школі не був, дітьми не цікавився, батьківські збори не відвідував.

Відповідно до довідки Будинку науки та техніки зі студії бального танцю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 навчаються у даній студії з 06.09.2017 року. Оплату за навчання здійснює мати ОСОБА_1 , що становить 151 грн. за дитину. За весь період навчання батько дівчат на зборах не з`являвся, зайняттями та успіхами дітей не цікавився (а.с.13).

Згідно довідок КЗ «Станіславчицька дитяча музична школа ім.. В.Ф.Циганюка» від 26.12.2018 року №28,29 (а.с. 14-15) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 навчаються у даному закладі на фортепіанному та художньому відділенні: ОСОБА_6 з 01.09.2015 року, ОСОБА_7 - з 01.09.2017 року. За весь період навчання дітей у школі, їх навчанням цікавилась матір - ОСОБА_1 , батько дітей - ОСОБА_24 ні разу у школі не був, дітьми не цікавився, батьківські збори не відвідував.

Свідок ОСОБА_25 показала, що вона жителька с. Станіславчик. З 2015 року знайома з ОСОБА_1 Та проживає сама з доньками. Двічі-тричі на тиждень буває у них вдома. ОСОБА_3 вона не знає, його не бачила. Зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 батько з ними спілкуватись не хоче.

Свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допитана у відсутності сторін та у присутності представника органу опіки та піклування - начальника служби у справах дітей Жмеринської РДА Сокол О.В. та в присутності представників сторін, показала, що вона навчається в 6-му класі, проживає в с. Станіславчик. Крім того, вона займається малюванням, бальними танцями, вчиться в музичній школі на скрипці, а її сестра ОСОБА_7 навчається в музичній школі на фортепіано.

Вона не знає як звати її батька. Приблизно п`ять років вона з матір`ю та сестрою проживають окремо від батька в с. Станіславчик. Один раз батько приїздив с. Станіславчик на Пасху, привіз з собою горілку. (Дитина почала плакати). Коли вони з матір`ю приїздили в с. Строїнці, вона від нього ховалась, щоб його не бачити, тому що коли батьки жили разом, батько одноразово піднімав руку на матір і на них з сестрою, не давав дивитись мультфільми і вона його боїться. Мобільний телефон їй купили ще до того як батьки розійшлись, після розлучення батько забрав телефон і повернув поламаний. Однак вона уже п`ять років користується мобільним телефоном. Вони з сестро неодноразово дзвонили до батька, запрошували на День народження, а він казав, що зайнятий. Його прийомна дочка сказала сестрі, щоб вони не телефонували, так як це її батько. Ні на одне з Днів народження ні її, ні її сестри, її батько до них не приїздив жодного разу, не дарував подарунки. Вони родичами передавали йому подарунки на День народження. Вона неодноразово телефонувала батькові, скаржилась, що її ображають в класі хлопчики. Батько обіцяв передзвонити, однак не дзвонив, допоки вони з сестрою не телефонували до нього. Один раз було, що вона сестра і мама прохали батька, щоб він приїхав у Станіславчик для участі у фестивалі, під час якого він танцював із нею.

За останнії п`ять років батько її нічого не навчив, вихованням займалась лише матір, участі в їх житті не приймав. Батько жодного разу ніколи не навідувався ні до школи, ні до музичної школи. За цей період їх бабусі (матір батька) купила їм з сестрою по спортивному костюмі. Коли матір лежала в лікарні, за нею та сестрою доглядала сусідка - т. ОСОБА_28 . Чи приїздив батько - вона не пам`ятає.

Вона не відчуває, що батько її любить, вона дуже ображена на нього, не бажає, щоб він навідувався до них чи проживав з ними. Вона йому ніколи не пробачить, навіть якби він вибачився. Востаннє батька бачила багато років тому.

Свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допитана у відсутності сторін та у присутності представника органу опіки та піклування - начальника служби у справах дітей Жмеринської РДА Сокол О.В., показала, що навчається у школі в 3-му класі. Також ходить до музичної школи, займається на фортепіано. Про що даний спір - вона не знає. Вказує, що у неї був тато. Батько не живе з ними 5 років. Вона з сестрою і мамою живе в с. Станіславчик, а батько - в с. Строїнці. Він має іншу жінку і у неї своя дочка - ОСОБА_8 . Коли вона з мамою сестрою приїздили в с. Строїнці ОСОБА_8 казала якісь дівчинці навіщо вони приїхали.

Він мав прихати до неї на перший дзвоник в школу, однак не приїхав. Пам`ятає, що одного разу батько приїздив на Пасху до них, один раз приїжджав танцював з ОСОБА_6 , ще один раз влітку, мама сказала, що приїхав батько, однак вона не виходила. Залишив пакунок, у ньому було платячко, яке велике на неї і мале на сестру і спортивний костюмчик для дитини віком на 4 роки, маленький для них обох. Крім цих речей, інших подарунків вони з сестрою від нього не отримували. За цей період бабуся (мати батька) купила їм з сестрою по спортивному костюмі.

Коли батьки жили разом батько бив маму, вимагав у неї гроші, бив ОСОБА_6 та її, не давав дивитись їм з сестрою мультики.

Вона користується мобільним телефоном два роки. Батько жодного разу не зателефонував до неї. Вона йому дзвонила, однак слухавку брала ОСОБА_8 і казала, щоб вона не дзвонила, що це її батько. Вона не відчуває батьківської любові, вважає, що батько її не любить. Коли мама попала в лікарню, на другий день ввечері приїхав батько, позабирав у них планшети і телефон у ОСОБА_6 , їсти їм батько не готував.

Вона зверталась до батька з проханням, щоб він дав дозвіл поїхати в гості до тітки у Польшу . Також по телефону вона просила його, щоб він захистив їх з сестрою від однокласників ОСОБА_6. Тато пообіцяв приїхати, проте не приїхав. За останніх 5 років він нічого її не навчив, вихованням займалась лише мама. За цей період батько жодного разу не вітав її з Днем народження навіть по телефону, не дарував подарунки. Жодного разу батько не приходив ні до школи, ні до музичної школи. Стверджує, що батька не любить, не бажає, щоб він брав участь у її житті, навіть якби він вибачився.

Зібрані у справі докази свідчать, що відповідач без поважних нате причин ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей, не дав про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечував медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ними, не виявляв інтересу до їх життя, їхнім життям на протязі тривалого часу не цікавився.

Доводи відповідача, що позивач чинила йому перешкоди у спілкуванні з дітьми жодними доказами не підтверджені, спростовуються показаннями дітей сторін, допитаних як свідків. Будь-яких звернень до суду, органів опіки та піклування за захистом своїх батьківських прав на участь у вихованні дітей відповідач не здійснював. Поважних причин неналежної батьківської поведінки відповідача відносно своїх дітей суду не наведено, доказів на їх обгрунтування не надано.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати позивачки на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.141, 150, 157, 164 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді споаченого судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 15 листопада 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя:Н. О. Кіосак