Справа № 452/34/18 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/811/2691/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 , його представниці ОСОБА_2 , представників позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представниці відповідача ОСОБА_6 Ловінської С.С., представниці відповідача Самбірського МВДВС ГТУЮ у Львівській області Мазуркевич Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Казана І.С. від 12 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Кузбита Романа Францовича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Копистянський Юрій Романович, про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно, визнання недійсними та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 липня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , - на наступне майно:

- автомобільні гаражі (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , вартістю 512840грн., реєстраційний номер майна 6418629;

- майстерні по ремонту тракторів (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 , 223-6, площею 408,2кв.м., - 313807грн., реєстраційний номер майна 6417767;

- будинки механізатора (десять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , - 1728000грн., реєстраційний номер майна 6414267;

- 2/5 частин боксів для комбайнів (п`ятнадцять приміщень) за адресою: АДРЕСА_1 223-д, площею 400кв.м., -310000грн., реєстраційний номер майна 6419012;

- майстерню по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 421кв.м., - 599100грн., реєстраційний номер майна 6418211;

- піднавісів для техніки (чотири приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1109,6кв.м., - 853015грн., реєстраційний номер майна 6419489;

- приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_2 -є, площею 110,6кв.м., вартістю 85025грн., реєстраційний номер майна 6419778;

- нежитлову будівлю (насосну) за адресою: АДРЕСА_3 , - АДРЕСА_4 грн., реєстраційний номер майна 20234964;

- автомобіль AUDI-А6, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , вартістю 12500 доларів США, - 350000грн.;

- автомобіль КАМАЗ 53212, номер шасі НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , - 145000грн.

Поділено спільне майно та визнано особистою приватною власністю ОСОБА_3 на:

- майстерню по ремонту тракторів (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , площею 408,2кв.м., вартістю 313807грн., реєстраційний номер майна 6417767;

- автомобільні гаражі (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 512840грн., реєстраційний номер майна 6418629;

- приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_2 -є, площею 110,6кв.м., вартістю 85025грн., реєстраційний номер майна 6419778;

- майстерню по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 421кв.м., вартістю 599100грн., реєстраційний номер майна 6418211;

- піднавіси для техніки (чотири приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1109,6кв.м., вартістю 853015грн., реєстраційний номер майна 6419489.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_6 на вказане майно.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_6 на:

- будинок механізатора (десять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1728000грн., реєстраційний номер майна 6414267;

- 2/5 частин боксів для комбайнів (п`ятнадцять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 400кв.м., вартістю 310000грн., реєстраційний номер майна 6419012;

- нежитлову будівлю (насосну) за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 12000грн., реєстраційний номер майна 20234964;

- автомобіль AUDI-А6, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , вартістю 12500 доларів США, що становить 350000грн.;

- автомобіль КАМАЗ 53212, номер шасі НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , вартістю 145000грн.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на вказане майно.

Визнано недійсними протоколи від 06.06.2017р. за №№260876, 260888, 260899, 260905, 260915; від 26.06.2017р., №№266301, 265939, 265942, 265943, 265944; від 17.07.2017р. №№271412, 271414, 271415, 271416, 271418 Львівської філії Державного підприємства «СЕТАМ» з проведення електронних торгів, які не відбулися, про реалізацію спірного у цивільній справі нерухомого майна: піднавісів для техніки (чотири приміщення); автомобільних гаражів (три приміщення); приміщення котельні; майстерні по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень); майстерні по ремонту тракторів (три приміщення); визнано незаконною і скасовано Постанову старшого державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич Л.І. серії ВП №41128197 від 05.09.2017р. «Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу». Визнано свідоцтва про придбання майна ОСОБА_1 з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, посвідчені приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Копистянським Ю.Р. від 16 січня 2018 року, недійсними та скасовано їх; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на майно, проведену на підставі свідоцтв про придбання майна ОСОБА_1 з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися стосовно наступного майна: піднавісів для техніки (чотири приміщення), автомобільні гаражі (три приміщення); приміщення котельні; майстерні по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень); майстерні по ремонту тракторів (три приміщення). У частині позову ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування зведеного виконавчого провадження №53291764, до складу якого входять виконавчі листи №2-268/2011 та №452/1588/16ц, - відмовлено за безпідставністю. Стягнуто із ОСОБА_6 у користь ОСОБА_3 4405грн. понесених судових витрат.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими. Зазначає, що позивачка не навела достатніх і належних доказів порушення майнового права з боку відповідачів, а звідси її позов поданий за відсутності предмета спору, з метою створення спору, який має очевидно штучний характер, а тому такий позов не ґрунтується на законі. Вказує на те, що позивачка не довела, що у придбанні спірного майна брала участь своєю працею і коштами. Більше того, з її пояснень відомо, що вона з 1990 року не мала самостійного доходу, а дохід отримував лише відповідач ОСОБА_6 від здійснення підприємницької діяльності. Зазначає, що висновок суду про те, що ОСОБА_7 для придбання спірного майна більшу частину коштів отримала від своїх батьків не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки ОСОБА_3 давала пояснення не в якості свідка, а як сторона по справі, у судовому засіданні від 03.07.2018 року пояснення про кошти своїх батьків стосувались факту придбання житлового будинку на АДРЕСА_1 , а не переліку майна, яке поділив суд. Звертає увагу на те, що висновок суду про те, що позивач не знала про спірне виконавче провадження, спростовується матеріалами справи №452/235/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , відділу ДВС Самбірського МУЮ про визнання права власності на майно, поділ майна подружжя. Звертає увагу на те, що із змісту позовної заяви ОСОБА_3 від 14.01.2015 року та доданих до неї документів підтверджується, що ОСОБА_3 було відомо про виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 заборгованості, а також було відомо про арешт, що був накладений постановою виконавця відділу ДВС від 28.03.2014 року. Крім цього, зазначає, що визнання позову одним із відповідачів не звільняло позивача обов`язку доведення інших позовних вимог, які стосувались інших відповідачів, зокрема підстав недійсності ЛФДП «СЕТАМ», підстав незаконності та скасування постанови державного виконавця та підстав недійсності свідоцтв нотаріуса реєстрації речового права відповідача на майно. Також, зазначає, що все майно, яке було предметом даного цивільного позову на час пред`явлення позову знаходилось під арештом для забезпечення виконання майнових вимог ОСОБА_1 перед ОСОБА_6 , а тому не можуть бути предметом позовних вимог, за якими переходить право власності на дані об`єкти від боржника до іншої особи так як на дані об`єкти накладений арешт заборона відчуження будь-яким способом. Також, з0азначає, що вимоги позивача про визнання нечинною та скасування постанови старшого державного виконавця Мазуркевич Л.І. від 05.09.2017 року «Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу» з підстав поділу спільного майна подружжя не можуть бути задоволені, оскільки державний виконавець при винесенні постанови від 05.09.2017 року діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» і в його діях немає порушень вимог вказаного закону. Звертає увагу на те, що дії державного виконавця, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Звертає увагу на те, що на час постановлення рішення у справі за ОСОБА_6 було зареєстровано рівноцінне майно, яке могло бути передано позивачці в рахунок компенсації його частки у спільному майні подружжя, однак судом залишено наявне у ОСОБА_6 майно у його власності, а майно відчужене в рахунок погашення його боргу, присудив позивачу. Вказує на те, що суд не повинен був визнавати спільним майном подружжя майно, якого на час розгляду справи і постановлення рішення у сторін на праві власності не була.

В судове засідання окрім відповідача ОСОБА_1 , його представниці ОСОБА_2 , представників позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представниці відповідача ОСОБА_6 Ловінської С.С., представниці відповідача Самбірського МВДВС ГТУЮ у Львівській області Мазуркевич Л.І. решта учасників справи не з`явилися, однаксуд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також, зокрема, і те, що інтереси ряду учасників справи у судовому засіданні захищали представники.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , його представниці Бобак О.Б. та представниці відповідача Самбірського МВДВС ГТУЮ у Львівській області Мазуркевич Л.І. на підтримання апеляційної скарги, представників позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представниці відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_8 в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи ( їх представників) в межах доводів позовної заяви, заяв про збільшення позовних вимог, відзивів на них, заперечення на відзив, апеляційної скарги, відзивів на неї, а також інших усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема на ч. 3 ст. 368, ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 57, 58, 62 СК України,п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України у №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 4, 206, 141 ЦПК України, ст.ст. 19, 41 Конституції України, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. №8 «Про незалежність судової влади» та задовольняючи позов частково, виходив з того, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 21.08.2015 року та проживали подружнім сімейним життям із 23.06.1990 року. За час шлюбу ними у 2006 році було набуте спірне у справі майно, що носило раніше назву як споруди тракторної бригади; придбали вони це за спільні кошти у ОСОБА_9 в рахунок викупу майнових паїв. Із пояснень як позивача так і представників відповідача під час судового розгляду встановлено, що зазначені всі об`єкти були придбані за їх кошти, були придбані для їх спільного проживання, користування та, їх дітей. Тому правовий режим даного майна відповідно до ст. 60 СК України є майном спільної сумісної власності чоловіка та дружини, набуте ними за час шлюбу, що є продовженням загальної норми ч. 3 ст. 368 ЦК України і не може бути особистою власністю дружини, чи чоловіка. Однаково у суді з пояснень сторони позивача встановлено, що саме ОСОБА_3 було використано для придбання цього майна більшу частину коштів, що вона отримала ще від своїх батьків, чого ніхто із відповідачів не заперечив та не спростовував. Отже, стосовно правового режиму спірного майна, то ані законом ні договором таке не було врегульоване, учасниками судового розгляду про це суду не подано доказів, - а тому спірне майно у с. Стрілковичі Самбірського району, що конкретизоване раніше, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя; тому майно, що є у спільній сумісній власності, підлягає поділу за встановленими правилами як Сімейним кодексом, так і згідно норм цивільного законодавства. Ураховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 є підставним і таким, що підлягає задоволенню виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення обидвох сторін, подані суду матеріали. Разом з тим суд вважав, що позов ОСОБА_3 про поділ майна подружжя підлягає задоволенню, оскільки сторона відповідача ОСОБА_6 по суті визнала позов уцілому. Оскільки відповідачем ОСОБА_6 під час провадження в справі та під час судового розгляду його представниками не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування щодо придбання спірного майна за власний кошт, чи кошти інших осіб, позов визнано і підстав для неприйняття визнання відповідачем позову судом не встановлено та, із позицій інших відповідачів цього не з`ясовано, тому питання поділу майна спільної сумісної власності подружжя підлягає задоволенню. Окрім цього судом узято до уваги і те, що позиція позивача ОСОБА_3 ґрунтується виходячи із захисту власного права власності, що випливає із Цивільного Закону України, Вслід цьому, гарантуючи захист права власності, закон надає ОСОБА_3 як власнику право вимагати усунення порушення її права, хоча це порушення і не є поєднане з позбавленням володіння у спосіб, передбачений ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України на спірні об`єкти права власності, що були реалізовані у користь відповідача ОСОБА_1 відповідачем виконавчою службою через відповідача Державне підприємство «СЕТАМ». У зв`язку із таким висновком суду про задоволення позову про поділ майна подружжя інші позовні вимоги позивача ОСОБА_3 також як наслідок підлягають задоволенню і, в тому числі у зв`язку з порушенням Порядку реалізації арештованого майна. Зокрема, про визнання недійсними протоколів Львівської філії Державного підприємства «СЕТАМ» (Державного підприємства «СЕТАМ») проведення електронних торгів, які не відбулися, з реалізації нерухомого майна, - спірного у цивільній справі; також про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна ОСОБА_1 з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, посвідчені приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Копистянським Ю.Р. від 16 січня 2018 року, і такі підлягають скасуванню як і державна реєстрацію права власності спірного майна за ОСОБА_1 , що проведена як наслідок на підставі свідоцтв про придбання майна особою з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування зведеного виконавчого провадження №53291764, до складу якого входять виконавчі листи №2-268/2011 та №452/1588/16ц, то в тій частині суд відмовляє як у безпідставно заявленій. Із урахуванням раніше наведених правовідносин, пояснень про це сторін під час провадження у цивільній справі в сукупності з поданими матеріалами, суд з`ясував про відсутність у позивача ОСОБА_3 суб`єктивного права, про захист якого нею подано власний позов до відповідача відділу ДВС Самбірського МРУЮ і, з приводу зведеного виконавчого провадження №53291764, тобто у цій частині її позовна вимога спрямована на захист неіснуючого суб`єктивного права чи охоронюваного законом інтересу. Окрім цього така пред`явлена позовна вимога про визнання незаконним та скасування виконавчого провадження не ґрунтується на законі, тобто заявлена з підстав, не передбачених законодавством; у судовому засіданні позивачем ОСОБА_3 , ані її представником ОСОБА_10 жодним чином для цього не наведено юридичних основ, спірні правовідносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з приводу коштів, чи іншого є питаннями відносин між ними особисто та окремих судових спорів, які жодним чином не мають відношення до набутого майна подружжям за час шлюбу. Відтак, суд у цій позовній вимозі ОСОБА_3 відмовив. У тому числі як установлено під час провадження у цивільній справі ОСОБА_3 нічого не було відомо про взаємовідносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , позивач не знала про спірне у цивільній справі виконавче провадження; ніхто із решту учасників судового розгляду про це суду не доказували та ОСОБА_3 у жодному випадку не повинна нести відповідальність за особисті борги тепер колишнього чоловіка. Також позивача ОСОБА_3 про виконавче провадження №53291764, до складу якого входять виконавчі листи №2-268/2011 та №452/1588/16ц і стосуються лише відповідача ОСОБА_6 , як і самого боржника ОСОБА_6 ніхто не інформував про існування такого, не були ці сторони повідомлені належним чином про реалізацію спірного майна з прилюдних торгів нібито у відповідності до вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2831/5. З`ясувавши зазначене суд констатує, що відбулось порушення вимог вказаного Порядку і таке порушення полягало у першу чергу в неналежним чином повідомленні як учасників торгів, так і не було вияснено державним виконавцем до їх проведення правового режиму майна, що пропонувалось реалізувати, а воно належало саме ОСОБА_3 . Під час провадження у цивільній справі ні державним виконавцем, ані Державним підприємством «СЕТАМ» цього не спростовано і не доведено суду, що проведення торгів та їх результат не стало порушенням прав і законних інтересів позивача ОСОБА_3 , через що вона оспорює у цивільній справі результати торгів. Водночас як наслідок не заслуговує на увагу посилання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бобак О.Б. питання чому ОСОБА_3 не ставить перед судом у позовних вимогах про поділ її спільного із ОСОБА_6 житлового будинку, що теперішній позов носить штучний характер, а також про те, що потреби її довірителя повинні бути задоволені за рахунок майна ОСОБА_3 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що у 2013 році житловий будинок ОСОБА_3 і ОСОБА_6 вже був відчужений у користь їх спільної дитини і ставити питання про поділ об`єктів права спільної сумісної власності є правом самої особи, а не її обов`язком; представником-адвокатом суду нічим не аргументовано очевидності штучного характеру позову ОСОБА_3 про поділ майна подружжя і нічим це не підтверджено, а також жодним чином не доведено, що позивач ОСОБА_3 повинна відповідати за відповідача ОСОБА_6 власним майновим відшкодуванням у користь стягувача ОСОБА_1 Напротивагу такій позиції представника відповідача ОСОБА_2 суд звернув увагу на те, що саме вона із довірителем ОСОБА_1 проявили недобросовісну процесуальну поведінку стосовно приховування всіх відомих їм обставин та поспішності реєстрації спірного у цивільній справі майна за ОСОБА_1 як стягувачем за виконавчим провадженням, що неодноразово спонукало позивача збільшувати позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суперечать обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, ряд обставин, які суд вважав встановленими не доведені.

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_6 , Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Кузбита Романа ОСОБА_11 , Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Копистянський Юрій Романович, у якому, з врахуванням остаточної заяви про збільшення позовних вимог, просила:

1.визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на наступне майно:

- автомобільні гаражі (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 512840грн., реєстраційний номер майна 6418629;

- майстерню по ремонту тракторів (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_3 , 223-6, площею 408,2кв.м., - 313807грн., реєстраційний номер майна 6417767;

- будинок механізатора (десять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , - 1728000грн., реєстраційний номер майна 6414267;

- 2/5 частин боксів для комбайнів (п`ятнадцять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 400кв.м., -310000грн., реєстраційний номер майна 6419012;

- майстерню по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 площею 421кв.м., - 599100грн., реєстраційний номер майна 6418211;

- піднавіси для техніки (чотири приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1109,6кв.м., - 853015грн., реєстраційний номер майна 6419489;

- приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_2 -є, площею 110,6кв.м., вартістю 85025грн., реєстраційний номер майна 6419778;

- нежитлова будівля (насосну) за адресою: АДРЕСА_3 , - АДРЕСА_4 грн., реєстраційний номер майна 20234964;

- автомобіль AUDI-А6, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , вартістю 12500 доларів США, - 350000грн.;

- автомобіль КАМАЗ 53212, номер шасі 0027772, державний номерний знак НОМЕР_6 , - 145000грн.

2. Здійснити поділ спільного майна подружжя. Виділити ОСОБА_3 та визнати за нею право особистої приватної власності на наступне майно:

- майстерню по ремонту тракторів (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 площею 408,2кв.м., вартістю 313807грн., реєстраційний номер майна 6417767;

- автомобільні гаражі (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 512840грн., реєстраційний номер майна 6418629;

- приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_2 -є, площею 110,6кв.м., вартістю 85025грн., реєстраційний номер майна 6419778;

- майстерню по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 421кв.м., вартістю 599100грн., реєстраційний номер майна 6418211;

- піднавіси для техніки (чотири приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1109,6кв.м., вартістю 853015грн., реєстраційний номер майна 6419489.

3. Припинити за ОСОБА_6 право спільної сумісної власності на наступне майно:

- майстерню по ремонту тракторів (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 площею 408,2кв.м., вартістю 313807грн., реєстраційний номер майна 6417767;

- автомобільні гаражі (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 512840грн., реєстраційний номер майна 6418629;

- приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_2 -є, площею 110,6кв.м., вартістю 85025грн., реєстраційний номер майна 6419778;

- майстерню по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 421кв.м., вартістю 599100грн., реєстраційний номер майна 6418211;

- піднавіси для техніки (чотири приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1109,6кв.м., вартістю 853015грн., реєстраційний номер майна 6419489.

4. Виділити у власність відповідачу ОСОБА_6 та визнати за ним право особистої приватної власності на наступне майно:

- будинок механізатора (десять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1728000грн., реєстраційний номер майна 6414267;

- 2/5 частин боксів для комбайнів (п`ятнадцять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 400кв.м., вартістю 310000грн., реєстраційний номер майна 6419012;

- нежитлову будівлю (насосну) за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 12000грн., реєстраційний номер майна 20234964;

- автомобіль AUDI-А6, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , вартістю 12500 доларів США, що становить 350000грн.;

- автомобіль КАМАЗ 53212, номер шасі НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , вартістю 145000грн.

5.Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на наступне майно:

- будинок АДРЕСА_5 (десять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1728000грн., реєстраційний номер майна 6414267;

- 2/5 частин боксів для комбайнів (п`ятнадцять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 400кв.м., вартістю 310000грн., реєстраційний номер майна 6419012;

- нежитлову будівлю (насосну) за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 12000грн., реєстраційний номер майна 20234964;

- автомобіль AUDI-А6, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , вартістю 12500 доларів США, що становить 350000грн.;

- автомобіль КАМАЗ 53212, номер шасі НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , вартістю 145000грн.

6. Визнати недійсними протоколи Львівської філії Державного підприємства «СЕТАМ» з проведення електронних торгів, які не відбулися з реалізації нерухомого майна:

- піднавіси для техніки (чотири приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1109,6кв.м., вартістю 853015грн., реєстраційний номер майна 6419489;

- автомобільні гаражі (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 512840грн., реєстраційний номер майна 6418629;

- приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_2 -є, площею 110,6кв.м., вартістю 85025грн., реєстраційний номер майна 6419778;

- майстерню по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 421кв.м., вартістю 599100грн., реєстраційний номер майна 6418211;

- майстерню по ремонту тракторів (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , площею 408,2кв.м., вартістю 313807грн., реєстраційний номер майна 6417767, від 06.06.2017р. за №№260876, 260888, 260899, 260905, 260915; від 26.06.2017р., №№266301, 265939, 265942, 265943, 265944; від 17.07.2017р. №№271412, 271414, 271415, 271416, 271418 та визнати Постанову старшого державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич Л.І. серії ВП №41128197 від 05.09.2017р. «Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу» незаконною та скасувати.

7. Визнати свідоцтво про придбання майна ОСОБА_1 з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, посвідчені приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Копистянським Ю.Р. від 16 січня 2018 року, недійсними та скасувати їх, а також скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на майно, проведену на підставі свідоцтв про придбання майна ОСОБА_1 з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися:

- піднавіси для техніки (чотири приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1109,6кв.м., вартістю 853015грн., реєстраційний номер майна 6419489;

- автомобільні гаражі (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 512840грн., реєстраційний номер майна 6418629;

- приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_2 -є, площею 110,6кв.м., вартістю 85025грн., реєстраційний номер майна 6419778;

- майстерню по ремонту автомобілів (дев`ять приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 421кв.м., вартістю 599100грн., реєстраційний номер майна 6418211;

- майстерню по ремонту тракторів (три приміщення) за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , площею 408,2кв.м., вартістю 313807грн., реєстраційний номер майна 6417767.

8. Визнати незаконним та скасувати зведене виконавче провадження №53291764, до складу якого входять виконавчі листи №2-268/2011 та №452/1588/1.

В обґрунтування позову вказувала на те, що вище зазначене майно є власністю подружжя, тобто її, позивача і колишнього чоловіка відповідача. Однак, їй стало відомо, що на вказане майно Відділом виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області накладено арешт, а транспортні засоби оголошено в розшук, стосовно нерухомого майна призначено проведення оцінки для визначення його вартості для продажу на прилюдних торгах. Вказує, що вона не є учасником виконавчого провадження щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошових коштів, та не брала участі в судовій справі про стягнення цих коштів, за результатами якої видано виконавчі листи та відкрито виконавче провадження. А отже, ВДВС Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської розпочато звернення стягнення на спільне майно подружжя. В заяві про збільшення позовних вимог вказує на те, що прилюдні торги були проведені з порушенням положень Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), оскільки ні позивачу ОСОБА_12 , ні ОСОБА_6 не було повідомлено про їх підготовку й проведення та оціночну вартість майна, та відповідно, суттєво занижена та не відповідає реальній вартості на той час; крім того, не з`ясовано можливості передачі спірного майна стягувачу як співвласнику будинку в рахунок погашення боргу з проведенням відповідного перерахунку тощо. Вказує, що в матеріалах зведеного виконавчого провадження відсутні також і відомості про опублікування інформаційного повідомлення щодо призначення прилюдних торгів, не надсилалися повідомлення ОСОБА_6 , а що стосується її позивача, то як я уже вказувала, то мої права порушені як співвласника, і жодних дій на залучення її не застосовувались.

Із статей Сімейного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини вбачається таке.

Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

За ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також, відповідно до ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Крім цього, відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Стаття 69 СК України вказує, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Окрім цього у статті 70 Кодексу зазначається, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Окрім наведеного ст. 71 СК України регулює способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та відповідно до такої, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорено та не спростовано, що позивачка та відповідач ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.06.1990 року до 1.09.2015 року.

За час шлюбу вказаних сторін у 2006 році було набуте спірне майно.

Не спростовано жодною із сторін доводів позивачки, які повністю визнані відповідачем ОСОБА_6 про те, що спірні об`єкти нерухомості та автомобілі були набуті за час шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно, зважаючи на відсутність обґрунтованих заперечень з цього приводу та відсутність доказів, що таке майно є особистою власністю будь-кого з подружжя або було придбане за особисті кошті одного з подружжя, на таке майно діє презумпція спільної сумісної власності подружжя.

Не спростована, також, і визнана відповідачем ОСОБА_6 , що визнав позов вцілому, також, і вартість спірних об`єктів на час розгляду справи, вказана в останній заяві про збільшення позовних вимог.

Однак, виходячи із заявлених позовних вимог та встановлених обставин, позов про поділ майна подружжя міг бути задоволений лише частково, виходячи з такого.

Не може бути визнано спільною сумісною власністю та поділено між колишнім подружжям майно, частина якого перебуває у власності іншої сторонньої особи ( ОСОБА_1 ), а саме п`ять спірних об`єктів. Тобто без скасування права власності цієї особи не можна визнавати право спільної сумісної власності на ці об`єкти та здійснювати поділ такого майна між подружжям (ст.ст. 316-319, 321, 325 ЦК України).

Що стосується п`яти інших об`єктів, то такі знову ж не могли бути предметом згаданого спору між подружжям, оскільки перебували під арештом в інтересах відповідача ОСОБА_1 та вимог про звільнення з-під арешту таких об`єктів чи їх частини заявлено не було.

Дійсно, зважаючи на те, що позивачка, при поділі майна колишнього подружжя вправі була претендувати на Ѕ спірного майна, як спільного сумісного, вона потенційно може оскаржувати прилюдні торги з продажу спільного майна та їх результати, а також просити про витребування частини об`єктів, про які йшлося.

Однак, у даному спорі такі вимоги слід вважати безпідставними, враховуючи вимоги ст. 388 ЦК України та обставини даної справи.

Так, оспорюваних п`ять об`єктів, право власності на які мала намір набути позивачка при здійсненні розподілу майна між подружжям, були реалізовані в порядку встановленому для виконання судових рішень та відповідно до ч.2 ст. 388 ЦК України таке майно від добросовісного набувача витребуване бути не може.

У даній ж справі ОСОБА_1 слід вважати добросовісним набувачем, оскільки такий набуваючи право власності на спірні об`єкти, за відсутності у нього даних про перебування у шлюбі позивачки та відповідача ОСОБА_6 , а також відсутності даних у реєстрах про право власності відомостей про таке майно, як спільне сумісне, не міг знати чи припускати те, що набуте ним на торгах майно (його частина) належала позивачці.

Проте, зважаючи на п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» і те, що спільне сумісне майно, яке є предметом спору, не може бути поділене між подружжям, однак позивачка вправі претендувати на половину його вартості, позов в частині поділу майна подружжя підлягав до часткового задоволення. Також, зважаючи на те, що вартість об`єктів, яка вказана в останній заяві про збільшення позовних вимог ніким із учасників не оспорювалась, а відповідач ОСОБА_6 не заперечував та визнав позов, зокрема і в частині того, що позивачка згоди на укладення договору позики, на погашення якої передані у власність ОСОБА_1 п`ять об`єктів та інших п`ять об`єктів перебувають під арештом, не надавала, тобто фактично спірне спільне сумісне майно вибуло із володіння подружжя без згоди позивачки, така вправі отримати компенсацію від відповідача ОСОБА_6 у розмірі вартості своєї частки майна.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та таку слід задовольнити частково.

Рішення ж суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 2454393,5 грн. (що є вартістю половини спірного майна, що було набуто та перебувало у спільній сумісній власності колишнього подружжя) компенсації її частки у спільній власності подружжя.

В задоволенні решти позову слід відмовити.

Відповідно до задоволених вимог скарги слід вирішити питання про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, ч.1 п.2, 376, ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 липня 2018 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Кузбита Романа Францовича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Копистянський Юрій Романович, про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно, визнання недійсними та скасування рішень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 2454393,5 грн. компенсації її частки у спільній власності подружжя.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 9000грн. сплаченого ним за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 31702,20 грн. судового збору недоплачених за розгляд справи судом апеляційної інстанції за такими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 6001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра