"07" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва
головуючої судді Яровенко Н.О.,
при секретарі Локотковій І.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач у квартирі не проживає з дня реєстрації, а саме з 19 лютого 2015 року, за житлово-комунальні послуги не сплачує. Таким чином, оскільки відповідач не проживає в квартирі більше чотирьох років, не сплачує плату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спільної квартири та не приймає участі у спільному побуті, вона не є членом родини, тому позивач звертається до суду із даним позовом.
позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.
Відповідачі до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особа ОСОБА_2 , показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. № 14 «про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 07 листопада 2003 року виданого Заступником Голови КМДА Начальника Головного управління на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення, АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а. с. 3)
З наданого акту про непроживання складеного Головою Правління ЖБК вбачається, що ОСОБА_3 , з 19 лютого 2015 року тимчасово прописана як фізична особа за адресою: АДРЕСА_2 , ніколи не проживала (з 2015 року і на теперішній час) у цій квартирі. Акт підписаний ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 та засвідчений в присутності Голови правління ЖБК «Економіст».
Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала свідчення, що знає позивача. Є її сусідкою, однак відповідача ОСОБА_3 не знає.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що також є сусідом квартири АДРЕСА_1 . Відповідачку не знає та не бачила, хоча в квартирі позивача та третьої особи бувала, однак речей ОСОБА_3 не бачила.
З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи судом не встановлено, покази свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України)
Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачу здійснювати її право власності, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв`язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 383, 391, 405, ЦК України, ст. ст. 1-13, 77-83, 89, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП та паспортні дані невідомі, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 к. на користь ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 діб з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 07 листопада 2019 року.
Суддя Н.О. Яровенко