КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 355/680/17

провадження № 22-ц/824/10166/2019

05 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Семенюк Т. А., Рейнарт І. М.,

при секретарі Примушку О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва Андрія Миколайовича під час винесення постанови про арешт коштів боржника, стягувач - ОСОБА_2 , за апеляційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва Андрія Миколайовича та ОСОБА_2 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року у складі судді Коваленка К. В.,

встановив:

09.04.2019 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва А. М. у виконавчому провадженні № 58677722 під час винесення постанови про арешт коштів боржника від 20.03.2019 року та скасувати вказану постанову.

Посилався на ті підстави, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики від 10.01.2014 року в сумі 330 000 грн, пеню в розмірі 250 000 грн, 3% річних в сумі 28 560,82 грн, інфляційні в сумі 259 532,39 грн, а всього 868093,21 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року рішення Баришівського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року скасовано в частині стягнення пені у сумі 250 000 грн та постановлено нове рішення, яким стягнуто пеню у сумі 330 000 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

На виконання рішення суду Баришівським районним судом Київської області 12.02.2019 видано виконавчий лист.

20.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Филипівим А. М. винесені постанови: про відкриття виконавчого провадження № 58677722; про арешт майна божника; про арешт коштів боржника.

Постановою про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках:

- Код банку (МФО) 305299, назва банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ;

- Код банку (МФО) 300335, назва банку АТ «Райффайзен Банк Аваль», ;

- Код банку (МФО) 300528, назва банку АТ «ОТП БАНК», ;

- Код банку (МФО) 334851, назва банку АТ «ПУМБ», ;

- Код банку (МФО) 300346, назва банку АТ «АЛЬФА-БАНК», ;

- Код банку (МФО) 300465, назва банку AT «Ощадбанк», ;

- Код банку (МФО) 320984, назва банку АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», ;

- Код банку (МФО) 300614, назва банку AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ;

- Код банку ( МФО) 320627, назва банку АТ «СБЕРБАНК», ;

- Код банку (МФО) 322001, назва банку AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», ,

та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 1 042 902,53 грн.

Посилався на те, що постанова приватного виконавця Филипіва А. М. від 20.03.2019 про арешт коштів боржника незаконна та винесена з порушенням вимог ч. 2 ст. 13, ч.7 ст.26, ч.1 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" п. 8 Розділу VІІІ "Інструкції з організації примусового виконання рішень" №512/5 від 02.04.2012 року.

Зазначив, що відсутність в заяві стягувача інформації про відомі рахунки боржника в банківських установах унеможливлювало негайне накладення арешту на кошти боржника після відкриття виконавчого провадження. При цьому приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови про арешт коштів боржника без зазначення рахунків на яких такі кошти перебувають.

Про наявність оскаржуваної постанови боржнику стало відомо 05.04.2019 року.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року скаргу задоволено.

Визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва А. М. у виконавчому провадженні № 58677722 під час винесення постанови про арешт коштів боржника від 20.03.2019 року. Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва А. М. у виконавчому провадженні № 58677722 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 20.03.2019 року.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Київської області Филипів А. М. просить скасувати ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що прийнята внаслідок істотного порушення норм матеріального права.

Зазначив, що 20.03.2019 року приватним виконавцем Филипівим А. М., відповідно до вимог ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт грошових коштів боржника на всіх відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Відповідно до п.п.7, 8 розділу VІІІ "Інструкції з організації примусового виконання рішень" №512/5 від 02.04.2012 року, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , затвердженою постановою Нацбанку від 21.01.2004 №22 передбачено, що банку зупиняє видаткові операції по рахунку клієнта у випадку накладення на такий рахунок арешту. Зупинення видаткових операцій здійснюється у межах суми, на яку накладено арешт, за винятком випадків накладення арешту без зазначення такої суми.

Таким чином, винесення постанови про арешт грошових коштів боржника на всіх відкритих рахунках ,а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, здійснено приватним виконавцем відповідно до вимог чинного законодавства, з метою належного виконання виконавчого документа.

У відзиві на вказану апеляційну скаргу представник боржника - адвокат Грачова О.В. просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначила, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що приватним виконавцем має накладатися арешт на грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах в межах суми заборгованості. Без зазначення конкретних рахунків приватний виконавець не має правових підстав для винесення постанови про арешт коштів боржника. Вказана постанова винесена з порушенням саме порядку накладення арешту на грошові кошти.

В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_2 також просить скасувати ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Зазначив, що право приватного виконавця щодо накладення арешту на всі грошові кошти боржника не обмежено законом. Дії приватного виконавця по накладенню арешту на грошові кошти боржника є співмірними з розміром заборгованості, що підлягає стягненню, оскільки боржником не надано доказів, що на рахунках знаходяться грошові кошти в сумі більшій, ніж розмір заборгованості.

Вважає, що подання даної скарги є вчиненням дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, оскільки при наявності на рахунках боржника у банках коштів і скасуванні постанови про їх арешт, боржник буде мати реальну можливість зняти їх з рахунків з метою ухилення від виконання рішення суду.

Посилання суду на ст. 68, 70 Закону України "Про виконавче провадження" є необґрунтованим, оскільки скаржником не надано доказів, що винесенням постанови про арешт коштів боржника, які містяться на рахунках в банках, здійснено стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію тощо.

Відзиву на вказану апеляційну скаргу до суду не надходило.

В судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу Київської області Филипів А. М. та представник ОСОБА_2 - адвокат Кукуть В. Й. апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити з наведених в ній підстав.

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Грачова О. В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційних скарг. Додатково пояснила, що дана скарга подана на захист права боржника на грошові кошти в сумі 500 доларів США,що знаходяться на рахунку в АТ КБ "Приватбанк" та якими останній позбавлений можливості користуватися.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики від 10.01.2014 року в сумі 330 000 грн, пеню в розмірі 250 000 грн, 3% річних в сумі 28560,82 грн, інфляційні в сумі 259532,39 грн, а всього 868093,21 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року рішення Баришівського районного суду Київської області від 29.05.2018 року скасовано в частині стягнення пені у сумі 250 000 грн, та постановлено нове рішення в цій частині, яким стягнуто пеню у сумі 330 000 грн.

На виконання вказаного рішення Баришівським районним судом Київської області 12.02.2019 року видано виконавчий лист.

20.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Филипівим А. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58677722 (а.с. 13).

20.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Филипівим А. М. винесено постанову про арешт коштів боржника.

Постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: код банку (МФО) 305299, назва банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ; код банку (МФО) 300335, назва банку АТ «Райффайзен Банк Аваль», ; код банку (МФО) 300528, назва банку АТ «ОТП БАНК», ; код банку (МФО) 334851, назва банку АТ «ПУМБ», ; код банку (МФО) 300346, назва банку АТ «АЛЬФА-БАНК», ; код банку (МФО) 300465, назва банку AT «Ощадбанк», ; код банку (МФО) 320984, назва банку АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», ; код банку (МФО) 300614, назва банку AT «КРЕДІАГРІКОЛБ БАНК», ; код банку ( МФО) 320627, назва банку АТ «СБЕРБАНК», ; код банку (МФО) 322001, назва банку AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», ,та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 1 042 902,53 грн; повідомити про відкриті рахунки (вказати номер/номери рахунку/рахунків, МФО банку за вказаними номерами рахунків), та залишки на рахунках (а.с. 14).

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги боржника, суд першої інстанції виходив із того, що виконавцем має накладатися арешт на конкретне майно боржника, а також грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах в межах суми заборгованості. Оскаржувана постанова винесена до виявлення конкретних розрахункових рахунків боржника у банках чи інших фінансових установах. Вказані дії також не можна визнати як співмірні із розміром заборгованості, що підлягає стягненню. Виконавцем не встановлено, чи має боржник серед рахунків в банківських установах рахунки по виплаті заробітної плати, пенсії чи стипендії.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.7 ч.3 ст.18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 цього Закону арешт на майно(кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.56 цього Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до п.п.7, 8 розділу VІІІ "Інструкції з організації примусового виконання рішень" №512/5 від 02.04.2012 року, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

З огляду на викладене, дії приватного виконавця під час винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника відповідали вимогам ст.13, 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Дії приватного виконавця по накладенню арешту на грошові кошти боржник є співмірними з розміром заборгованості, що підлягає стягненню.

Матеріали справи не містять доказів, що внаслідок накладення арешту на рахунки в банківських установах було здійснено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Судом встановлено, що боржник в добровільному порядку судове рішення не виконує, борг не сплатив, декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про рахунки у банках чи інших фінансових установах не подав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи інтереси.

Боржник не довів, що внаслідок накладення арешту на грошові кошти на всіх його рахунках, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, за умови наявності невиконаного грошового зобов`язання на суму 1 042902,53 грн, приватним виконавцем було порушено його права чи інтереси.

За таких обставин звернення з даною скаргою з метою захисту права на грошові кошти , які знаходяться на його рахунку в банку, та на які може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості, суд розцінює як намагання боржника ухилитися від виконання судового рішення.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про незаконність дії приватного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Баришівського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва Андрія Миколайовича та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва Андрія Миколайовича та скасування постанови про арешт коштів боржника - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк