Справа № 189/1151/19
Провадження № 2/172/417/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.09.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд дитини за межі України, яка не досягла 16-річного віку без згоди та супроводу батька, -
До суду на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 15.07.2019 року надійшла цивільна справа № 189/1151/19.
Позивачка в обгрунтування своїх вимог зазначає, що вона з відповідачем перебувала у шлюбу, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 12.08.2006 року, актовий запис № 68. Шлюб розірвано рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20.11.2012 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею, перебуває на її повному утриманні та вихованні. На даний час вона має бажання тимчасово виїжджати з дитиною за кордон для його оздоровлення та відпочинку, однак для виїзду з дитиною за кордон потрібна згода батька, а виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. На даний час, відповідач ОСОБА_2 не надає такої згоди, крім того фактичне місце його перебування їй невідоме, а будь-які зв`язки з ним відсутні.
Просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України, з сином ОСОБА_3 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку з обов'язковим поверненням в Україну.
Ухвалою судді від 30.07.2019 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 12.08.2006 року, актовий запис № 68, який рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20.11.2012 року розірвано.
Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.10.2007 року.
Рішенням виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області від 31.05.2019 року затверджено висновок опікунської ради при виконкомі щодо доцільності проживання малолітнього ОСОБА_3 , 2007 року народження з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.ст. 17, 31 Конвенції про права дитини визначено право дитини на відпочинок та охорону здоров`я.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки це відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Конвенцією про права дитини, ст.ст. 141, 150, 155 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-281 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд дитини за межі України, яка не досягла 16-річного віку без згоди та супроводу батька - задовольнити.

2. Надати дозвіл матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка є громадянкою України, паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14.09.2006 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на тимчасовий виїзд (виезення) за межі території України з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 03.10.2007 року строком, починаючи з дня набрання законної сили цього рішенням суду, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18.11.1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, з обов`язковим поверненням в Україну.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Битяк