Справа № 148/965/19
Провадження №2/148/491/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 листопада 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 24.11.2007 було укладено шлюб. Від спільного проживання у шлюбі у них народились доньки ОСОБА_3 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2001 року народження, ОСОБА_5 , 2014 року народження, та ОСОБА_6 , 2016 року народження.

В даний час відповідач з ними не проживає, допомоги по вихованню та утриманню дітей не надає.

Донька ОСОБА_6 , 2016 року народження, проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, з моменту припинення шлюбних відносин, матеріально позивачу не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає.

Позивач в даний час не працює, а тому не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним.

Відповідач офіційно працює в ТОВ "Українська елеваторна компанія" в с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області, отримує заробітну плату, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Позивач в позові посилається на норми ст. 183 СУ України, відповідно до яких якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 усіх видів доходів боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зазначила, що відповідач сплачує аліменти на утримання інших їх спільних дітей.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що він сплачує аліменти на утримання інших спільних з позивачем дітей.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 24.11.2007 між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.11.2007 (а.с. 4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.07.2016 (а.с. 5), сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки .Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 23.04.2019 (а.с. 6), дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч. 3 ст. 51 Конституції України ).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законнних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачем, тому аліменти необхідно стягувати на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні позивачем зазначено та відповідачем підтверджено, що останній сплачує також аліменти на утримання інших спільних дітей.

Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Судом враховується, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частки зі всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2015 року і до повноліття дітей.

Таким чином, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує інтереси дитини, матеріальне становище відповідача, його працевлаштування, наявність у нього інших дітей, на утримання яких він сплачує аліменти та визнання ним позову.

Тому, з урахуванням всіх цих обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який не може перевищувати Ѕ частину зі всіх видів його заробітку (доходів) на всіх дітей, на яких стягуються аліменти, а не 1/8 усіх видів доходів боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як про те просить позивач.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, а також матеріального становища платника аліментів, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовну заяву пред`явлено до суду 15.05.2019. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. 51 Конституції України, п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 180 - 182, ч. 2 ст. 183, ч. 1 ст. 184, ст. 191 СК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч.4 ст. 206, ст. 263-265, п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд,

П О С Т АН О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і який не може перевищувати Ѕ частки зі всіх видів його заробітку (доходів) на всіх дітей на яких стягуються аліменти, щомісячно, починаючи з 15.05.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в дохід держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 11.11.2019.

Суддя: