справа № 489/4377/19
провадження №2/489/2078/19
УХВАЛА

про повернення заяви

04 вересня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`ю, визнання права власності на будівельні матеріали та стягнення вартості будівельних матеріалів

встановив:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`ю ОСОБА_1 з відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у період з квітня 2018 року по 18.08.2018 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання права власності на будівельні матеріали на загальну суму 318456,00 грн. та стягнення з відповідачів в солідарному порядку вартості будівельних матеріалів на суму 318456,00 грн., та стягнути судового збору в розмірі 4721,36 грн.

В позовній заяві, однією з позовних вимог, також просить забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що на праві спільної часткової власності належить відповідачам та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що накладення арешту на майно, що є об`єктом спору, забезпечить у разі задоволення позовних вимог відновлення порушених прав позивача, що потребуватиме значних зусиль, часу та потягне за собою додаткові витрати.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Статтею 151 ЦПК України передбачено зміст та форма заяви про забезпечення позову, які в даному випадку не дотримані.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при подачі фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У даному випадку, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, оскільки крім предмету позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, повинна містити обґрунтування заходу забезпечення позову, який належить застосувати, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з позовної заяви та включеного до її змісту обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивачем не вказано: ціни позову, що не дає можливості встановити співмірність забезпечення позовним вимогам; обґрунтування необхідності забезпечення позову та яким чином незабезпечення позовних вимог вплине на неможливість виконання або утруднить виконання рішення суду; обґрунтування того, чому саме обраний спосіб забезпечення позову підлягає застосуванню.

Крім того, до позовної заяви долучена квитанція про сплату судового збору в розмірі 4721,36 грн., який як вбачається із позовної заяви сплачено виходячи із заявлених позовних вимог.

При цьому, доказів оплати судового збору за забезпечення позову матеріали справи не містять.

Відповідно до частини дев`ятої статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог законодавства, щодо її форми та змісту, при її подачі не надано доказів сплати судового збору та недоведеності позивачем співмірності заходу забезпечення позову, про який він просить, заявленим позовним вимогам, а тому заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.Коваленко