КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 листопада 2019 року м. Київ

справа № 373/2303/18

провадження № 06.07/824/224/2019

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати в цивільних справах Матвієнко Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Фінагеєва В.О., суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, про визнання шлюбу фіктивним,

встановив:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, про визнання шлюбу фіктивним.

12 листопада 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Фінагеєва В.О., суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

Зі змісту заяви вбачається, що відвід суддям Кашперській Т.Ц. та Яворському М.А. заявлений у зв`язку з тим, що при визначенні колегії суддів для розгляду даної справи було порушено порядок автоматичного розподілу справ між суддями.

Крім того, відвід колегії суддів мотивований процесуальними порушеннями, допущеними при вирішенні питання про відкриття провадження та при вирішенні клопотань представника позивача в судовому засіданні 03 жовтня 2019 року, що свідчить про упередженість та необ`єктивність суддів під час розгляду даної справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року заявлений відвід визнано необґрунтованим.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується суддею Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О. без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в заяві про відвід суддів Київського апеляційного суду Фінагеєва В.О., Кашперської Т.Ц. та Яворського М.А., суд дійшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення відводу.

Стаття 36 ЦПК передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

При цьому, законодавець визначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, які були винесені під час іншої або конкретної справи не може бути підставою для відводу судді.

За таких обставин, підстави, передбачені Законом, для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 відсутні, а заява про відвід не може бути визнана обґрунтованою, оскільки обставин, що могли б викликати сумніви в упередженості або об`єктивності суддів, під час розгляду даної заяви не встановлено.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , про відвід суддів Фінагеєва В.О., Кашперської Т.Ц. та Яворського М.А.- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.О. Матвієнко