Провадження №2/523/4332/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2019 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Одеської міської ради, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, що подана представником ОСОБА_1 адвокатом Терещенко Іллею Ігоровичем ,-

Встановив:

Представник позивача, Терещенко Ілля Ігорович звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Одеської міської ради, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, що подана представником ОСОБА_1 адвокатом Терещенко Іллею Ігоровичем.

Повноваження Терещенко Іллі Ігоровича підтверджуються ордером серії ОД №418972 від 14 серпня 2019 року.

Відповідь на запити про місце реєстрації сторін по справі на адресу суду надійшли 30 серпня 2019 року. Сторони зареєстровані за зазначеними в позовній заяві адресами.

Вивчивши матеріали даної позовної заяви суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 14 Сімейного Кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Отже, при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, вона має бути підписана особисто позивачем, який діє від свого імені.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного Кодексу України, суддя дійшов висновку, що заяву від імені позивача про розірвання шлюбу підписано особою, яка не має право її підписувати.

Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, ст.ст.14, 110 СК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Одеської міської ради, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, що подана представником ОСОБА_1 адвокатом Терещенко Іллею Ігоровичем - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя