Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2019 р. Справа № 608/1526/17

Номер провадження2/608/14/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О.Р.

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві позивач вказав, що 15 липня 2016 року ОСОБА_2 позичив у нього гроші в сумі 9 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 25 липня 2016 року, про що надав відповідну розписку. Свої зобов`язання щодо повернення боргу відповідач не виконав, грошові кошти не повернув, на його неодноразові вимоги обмежувався лише обіцянками, а останнім часом уникав зустрічей та телефонних розмов. Згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на дату звернення із позовом 100 доларів США становили 2 618,90 гривень, тому ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача 235 701 гривень основної суми боргу, 8 175 гривень 3 % річних, 75 062,69 гривень процентів визначених на рівні облікової ставки НБУ, що в загальному становить 318 938,69 гривень, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3 189,39 гривень.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_3 дав пояснення, згідно яких свій позов підтримав. Суду пояснив, що 15 липня 2016 року відповідач ОСОБА_2 віддав йому повністю всі гроші за куплений в нього автомобіль МАН в сумі 19 000 доларів США. Однак, зразу ж попросив йому позичити 9 000 доларів США, які зобов`язався віддати через десять днів, під час переоформлення автомобіля. Він погодився на це і попросив ОСОБА_2 написати розписку, що той і зробив. Присутніми при цьому, крім нього та відповідача, були його дочка та зять. Вони сиділи на кухні, дочка в цей період, то заходила, то виходила з кухні. Однак, про розмір суми вони чули та, здається йому, бачили, як рахувались гроші. А тому вони підтверджують позику грошей. Водій, який приїхав з ОСОБА_2 , до хати не заходив. ОСОБА_2 сказав, що поверне йому ці позичених 9 000 доларів США під час переоформлення автомобіля. Пам`ятає, що під час переоформлення автомобіля був хлопець, на якого реєструвалася його машина, дівчини він не бачив. Під час цього переоформлення, ОСОБА_2 не повернув йому позичених 9 000 доларів США., а тому він звернувся до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, з підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що придбав в ОСОБА_3 автомобіль марки «MAN» 191403 FLS/ НОМЕР_1 , (2000), білого кольору за 19 000 доларів США. Однак, 15 липня 2016 року він заплатив за нього лише 10 000 доларів США, а решту 9 000 доларів США зобов`язався віддати позивачу після переоформлення купленого автомобіля. Для того, щоб повернути ОСОБА_3 9000 доларів США, ОСОБА_4 А ОСОБА_5 позичив їх у ОСОБА_6 .. Для забезпечення боргу перед ОСОБА_6 , 22 липня 2016 року автомобіль «MAN» 191403 FLS/ НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ) був переоформлений на його сина ОСОБА_7 Дійсно, розписку 15 липня 2016 року він писав сам на вимогу позивача ОСОБА_3 , який диктував її зміст, оскільки, ОСОБА_2 не є компетентним у таких питаннях, а дату повернення, нібито позичених грошей, визначив він сам 25 липня 2016 року. Вказана дата була пов`язана з датою переоформлення автомобіля, коли він мав віддати позивачу решту вартості автомобіля в сумі 9 000 доларів США. Факту передачі йому грошових коштів 15 липня 2016 року в сумі 9 000 доларів США позивачем не було. Тобто, позикодавець не передавав у власність позичальникові грошові кошти, як того вимагає ст. 1046 Цивільного кодексу України. 9 000 доларів США Франків А. Б. віддав ОСОБА_3 після переоформлення автомобіля 22 липня 2016 року на ОСОБА_7 .. Передача грошей відбувалася в автомобілі ОСОБА_2 .. На задньому сидінні перебувала його дівчина, яка була свідком передачі грошей. Однак, про розписку, яку він написав позивачу, він забув та не забрав її у нього. Просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 15 липня 2016 року відповідач ОСОБА_2 , який проживає в с. Біла Чортківського району Тернопільської області, написав розписку про те, що позичає 9 тисяч доларів США в ОСОБА_3 і зобов`язується віддати їх до 25 липня 2016 року, в чому і розписався.

Свідок ОСОБА_8 , який є зятем позивача ОСОБА_3 , суду пояснив, що йому відомий той факт, що ОСОБА_2 винен тестю 9000 доларів США по розписці. 15 липня 2016 року ОСОБА_2 повністю розрахувався з тестем за автомобіль, давши 19 000 доларів США, але попросив позичити 9000 доларів США, про що написав розписку. Розрахунок за автомобіль відбувався в будинку ОСОБА_3 на кухні. ОСОБА_2 перебував на кухні з тестем, а другий чоловік - на дворі, коло вантажної машини, яку купляли. Коли ОСОБА_2 приїхав до ОСОБА_3 , то свідка вдома не було, він приїхав пізніше. Як передавалися кошти та в якій сумі йому не відомо. Як гроші рахував тесть, він не бачив. Коли мало відбутися переоформлення автомобіля, йому не було відомо. Він не чув, що ці гроші ОСОБА_2 має повернути при переоформленні машини.

Вказаними показами свідка не підтверджено достовірно факт передачі позивачем ОСОБА_3 відповідачу ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 9 000 доларів США.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що його батько ОСОБА_6 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 9000 доларів США на купівлю автомобіля. Гроші він позичав йому вдома. Як гарантію повернення вказаних коштів ОСОБА_2 батьку, саме на нього ОСОБА_7 , був переоформлений автомобіль марки «MAN» 191403 FLS/ НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який придбав ОСОБА_2 .. Він був присутнім при переоформленні автомобіля з ОСОБА_3 на нього. Коли авто поставили на облік, відповідач разом зі своєю дівчиною пішов розрахуватися зі ОСОБА_3 в машину. Як передавались кошти, ОСОБА_7 не бачив.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_2 є його товаришем. Він позичав ОСОБА_2 9000 доларів США літом 2016 року на купівлю автомобіля «MAN». Для гарантії повернення вказаного боргу відповідачем, домовились оформити його на сина ОСОБА_7 ОСОБА_2 говорив йому, що сплатив за авто лише 10 000 доларів США, а решту 9 000 доларів США пообіцяв повернути ОСОБА_3 після реєстрації автомобіля в територіальному сервісному центрі. ОСОБА_9 сказав ОСОБА_6 , що повернув кошти ОСОБА_3 .. Особисто йому ОСОБА_2 повернув борг протягом року.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що є нареченою ОСОБА_2 15 липня 2016 року вона разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_11 поїхали в смт. Мельниця Подільська купляти автомобіль в ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 при собі мав лише 10 000 доларів США. З цими грошима він пішов в будинок позивача. Тоді ОСОБА_2 заплатив лише 10 000 доларів США, оскільки, більше не мав. Решту 9 000 доларів США Арсентій позичив в ОСОБА_6 , які віддав ОСОБА_3 22 липня 2016 року після переоформлення автомобіля. ОСОБА_10 під час передачі коштів перебувала на задньому сидінні автомобіля ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що є двоюрідним братом відповідача ОСОБА_2 та разом з ним та ОСОБА_12 їздив оглядати автомобіль ОСОБА_3 .. Під час передачі 10 000 доларів США він перебував на кухні, в цей момент була і дочка ОСОБА_3 Решту 9 000 доларів США Франків А. Б. позичив в ОСОБА_6 .. Ці гроші ОСОБА_2 22 липня 2016 року віддав позивачу після переоформлення автомобіля. Під час передачі 9 000 доларів США, свідок перебував на вулиці.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ч.1ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14).

Відповідач ОСОБА_2 категорично заперечує факт позики коштів і мотивує складання цієї розписки вимогами позивача ОСОБА_3 як гарантії доплати коштів за куплений у нього автомобіль під час його переоформлення у сервісному центрі.

Вказані покази відповідача ОСОБА_2 підтверджуються показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 а також, зокрема, і поясненнями самого позивача ОСОБА_3 , який суду пояснив, що гроші в сумі 9 000 доларів США відповідач мав йому віддати під час переоформлення автомобіля.

Розписка від 15 липня 2016 року не містить даних про отримання відповідачем в борг від позивача грошових коштів, не містить даних про укладення та умови договору позики, отже, тому не є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

За таких обставин, на думку суду, зазначена розписка не є підтвердженням укладення між сторонами договору позики як реальної односторонньої оплатної угоди на зазначених позивачем умовах.

В постанові № 369/3340/16-ц від 22 серпня 2019 року Верховного Суду України, колегія суддів зазначає, що з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для

визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню

правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування

документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні

правові висновки.

Відповідно до п.2 роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 29.12.1976 р. №11, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішував справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оцінивши зміст розписки від 15 липня 2016 року, суд встановив, що вона не містить відомостей про передання ОСОБА_3 і отримання ОСОБА_2 грошових коштів у позику.

З огляду на викладене, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. ст. 625, 1048 1050 ЦК України позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики з урахуванням трьох відсотків річних, процентів від суми позики, розміру процентів на рівні облікової ставки НБУ.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 14 листопада 2019 року.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1526/17

Рішення набирає законної сили « » р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: