Справа № 464/6491/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/2330/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 вересня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Ванівського О.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1600 грн. витрат на правничу допомогу.

Дане рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу на нього 08.07.2019р. з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 19 липня 2019 року у заяві ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова відмовлено, а апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 квітня 2019 року була залишена без руху.

Апелянту було надано можливість подати апеляційному суду заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції. Ухвалою було надано особі, що подала скаргу строк на подання такої заяви десять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення. В клопотанні зазначає, що він пропустив строк з поважних причин обумовлених тим, що повний текст рішення суду був виготовлений значно пізніше, а копія отримана його представником лише 20 червня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи. Також зазначає, що судом першої інстанції, всупереч ч. 5 ст. 272 ЦПК України, йому не було вчасно надіслано копію рішення.

Вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не слід вважати поважними.

Як вбачається із матеріалів справи повний текст рішення суду був виготовлений 22 квітня 2019 року (а.с. 132). Крім того, представником позивача ОСОБА_3 23 квітня 2019 року було подано до суду першої інстанції заяву про видачу належно завіреної копії повного тексту рішення, однак представник дане рішення не отримав. Також, із матеріалів справи вбачається, що повний текст судового рішення було надіслано позивачу ОСОБА_1 на адресу вказану ним в позовній заяві, однак поштове відправлення повернулось до суду першої інстанції у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. (а.с. 138).

Відтак у матеріалах справи відсутні докази про те, що були перешкоди в отриманні повного тексту судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Крім цього, слід вказати, що вказаний висновок відповідає практиці Європейського суду з прав людини, а саме п.п. 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, за якими Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Також, в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Враховуючи вищенаведене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кам`янка Бузької районної філії Львівського обласного центру зайнятості на рішення Кам`янка Бузького районного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року слід відмовити, враховуючи значний термін пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки особою, що подала скаргу не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не представлено доказів на їх підтвердження.

Керуючись ч.4 ст. 357, п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 квітня 2019 року відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 квітня 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 02 вересня 2019 року.

Суддя О.М. Ванівський