КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/11601/15-ц

12 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Невідомої Т.О.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Ковальчук Л.М., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,-

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 18 березня 2008 року між ТзОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № MRTG-61, відповідно до умов якого, ТзОВ «УніКредит Банк» надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 73000 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 18 березня 2028 року.

18 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ТзОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений договір поруки № MRTG-61/Р, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне виконання позичальником усіх його зобов`язань за кредитним договором та додатковими договорами (угодами) до нього, які можуть бути укладені в майбутньому.

Зазначало, що ОСОБА_1 порушила графік погашення заборгованості за кредитом, не здійснила погашення чергової частини кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а тому, згідно з вимогами ст. 1050 ЦК України, зобов`язана погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.

За розрахунками позивача ПАТ «Укрсоцбанк», станом на 05 жовтня 2015 року заборгованість за договором № MRTG-61 від 18 березня 2008 року визначена у розмірі 50567,38 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 05 жовтня 2015 року 1 069 370,81 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі - 37 988,59 доларів США, що еквівалентно 803 361,54 грн., суми заборгованості за відсотками - 9 308,71 доларів США, що еквівалентно 196 855,45 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 756,27 доларів США, що еквівалентно 15 993,11 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 2 513,81 доларів США, що еквівалентно 53 160,71 грн..

Враховуючи викладене просило суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № MRTG-61 від 18 березня 2008 року в розмірі 50 567,38 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 05.10.2015 року - 1 069 370,81 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № MRTG-61 від 18 березня 2008 року у загальному розмірі 50 567 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 05 жовтня 2015 року 1 069 370 грн. 81 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 37 988,59 доларів США, що еквівалентно 803 361,54 грн., заборгованості за відсотками - 9 308, 71 доларів США, що еквівалентно 196 855,45 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 756, 27 доларів США, що еквівалентно 15 993,11 грн., заборгованості за несвоєчасне повернення відсотків - 2 541,81 доларів США, що еквівалентно 53 160,71 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 8 020, 28 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 8 020, 28 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 23 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, 02 липня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області 29 жовтня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку. А також ухвалити нове рішення, яким повернути позовну заяву позивачу без розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не було досліджено всіх обставин, які мають істотне значення для справи.

Зазначила, що судом ухвалено рішення на користь позивача з порушенням вимог процесуального права щодо подання та оцінки доказів у справі. Позивачем не було надано суду докази, необхідні для проведення судово-економічної експертизи, а тому суд мав залишити позов без розгляду на підставі ч.3 ст.257 ЦПК України. Також судом долучено до матеріалів справи документи за підписом особи, яка не мала повноважень на ведення справи.

Звертає увагу на те, що судом неправильно визначено початкову дату затримання повернення чергових частин кредиту 29.10.2013 року та, як наслідок, неправильно обчислено строк позовної давності. Суд посилається в рішенні на те, що мало місце часткове дострокове погашення частини кредиту позичальником, але не зазначає суми дострокового погашення та дати внесення вказаних платежів. Між тим, з наданих суду квитанцій на переказ готівки вбачається, що 10.04.2013 року на рахунок № НОМЕР_1 нею було перераховано 18 000,00 доларів США; 12.04.2013 року - 5000,00 доларів США; 28.05.2013 року -1700,00 доларів США. Загальна сума перерахованих на поточний рахунок коштів - 24 700,00 доларів США. Висновок суду про те, що в квітні 2013 року мало місце дострокове погашення нею кредиту є помилковим, так як мало місце резервування позичальником грошових коштів на пов`язаному з договором поточному рахунку під майбутні платежі. Враховуючи, що місячний платіж по кредиту становить суму 731 долар США, то вона, як позичальник, внесенням на поточний рахунок вказаних сум гарантувала банку своєчасну сплату кредиту на 33 платіжні періоди - до 28.01.2016 року. Отже на час звернення з даним позовом до суду у жовтні 2015 року прострочки по кредиту у неї перед банком не було.

Вважає також, що банком пропущено строк пред`явлення вимоги до поручителя, оскільки розрахунок заборгованості виконано станом на 05.10.2015 року, вимога до поручителя була направлена 07.10.2015 року, а провадження у справі відкрито 15 жовтня 2015 року.

Помилковим є висновок суду про те, що додаткова угода не встановлює додаткових зобов`язань для позичальника, оскільки за її власним розрахунком збільшилася сума кредиту, яка мала бути сплачена за додатковою угодою після 28.03.2011 року. Так як фінансові зобов`язання були збільшені без згоди поручителя, то порука є припиненою також і з цієї підстави.

Крім того, судом необґрунтовано відхилено її доводи про те, що після закриття поточного рахунку в ПАТ «УніКредитБанк» вона не могла виконувати свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, оскільки повідомлення про нового кредитора до відкриття провадження у даній справі їй не надходило.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала доводи апеляційноїскарги та просила її задовольнити.

Представник Публічного акціонерноготовариства«Укрсоцбанк»в судовому засіданні 22.08.2019 року проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, після оголошення у справі перерви на 12.09.2019 року в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення часників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 березня 2008 року між ТзОВ «УніКредит Банк», як банком, та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-61, за яким ТзОВ «УніКредит Банк» зобов`язався надати ОСОБА_1 на положеннях та умовах цього договору грошові кошти в сумі 73 000,00 доларів США, а остання зобов`язалась прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12 % річних, комісію, неустойку та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (п. 1.1 договору). Кредит надається строком на 20 років зі строком остаточного повернення - не пізніше 18 березня 2028 року (п. 1.2 договору). Кредитні кошти призначені на придбання квартири АДРЕСА_1 (п. 1.3 договору).

Умови погашення кредиту, сплати процентів, неустойки, комісій сторонами погоджено у розділі 2 договору № MRTG-61 від 18 березня 2008 року.

Відповідно до додатку 1 до договору №MRTG-61 від 18 березня 2008 року, ОСОБА_1 в рахунок повернення кредиту та відсотків за користування коштами зобов`язалась у період з 18 квітня 2008 року по 18 лютого 2028 року щомісяця, до вісімнадцятого числа відповідного місяця, сплачувати на користь позивача ТзОВ «УніКредит Банк» по 304,17 доларів США та до 18 березня 2028 року 303,37 доларів США.

18 березня 2008 року між ТзОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», як банком, та ОСОБА_2 , як поручителем, та ОСОБА_1 , як боржником, був укладений договір поруки № MRTG-61/Р, за мовами якого ОСОБА_2 поручився перед ТзОВ «УніКредит Банк» солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань за договором № MRTG-61 від 18 березня 2008 року та додатковими договорами (угодами) до нього, які можуть бути укладені в майбутньому.

За умовами цього договору, поручитель відповідає перед банком за зобов`язання згідно з кредитним договором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, тощо (п. 3.1 угоди). Цей договір вступає в силу з моменту його підписання (п. 4.1 договору) та припиняється з припиненням основного зобов`язання за договором № MRTG-61 від 18 березня 2008 року, не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого зобов`язання (п. 4.2 договору).

28 лютого 2011 року між ПАТ «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 підписано угоду про внесення змін та доповнень № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-61 від 18 березня 2008 року, якою сторони погодили, що у період з 28 березня 2011 року по 28 лютого 2012 року (включно) погашення основної суми кредиту позичальником здійснюватись не буде. Основна сума кредиту, погашення якої протягом зазначеного терміну не здійснюватиметься, буде пропорційно додана до основної суми кредиту та погашена позичальником згідно графіку погашення кредиту (п. 1 угоди). Пунктом 2 угоди викладено п. 2.5.1 договору № MRTG-61 від 18 березня 2008 року в новій редакції, відповідно до якої проценти нараховуються банком щомісячно у валюті кредиту за методом 1/12 на фактичну заборгованість за кредитом, починаючи з 28 лютого 2011 року до строку остаточного погашення кредиту.

Пунктом 3 угоди викладено п. 2.6.2 договору № MRTG-61 від 18 березня 2008 року в новій редакції, відповідно до якої повернення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником рівними частинами (ануїтет) за рахунок коштів позичальника на пов`язаному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «УніКредит Банк».

Пунктом 4 угоди затверджено нову редакцію графіку погашення кредиту (додаток 1 до договору № MRTG-61 від 18 березня 2008 року).

Відповідно до Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 24 квітня 2015 року (протокол №1) ТзОВ «УніКредит Банк» 25 лютого 2009 року було перетворено у ВАТ «УніКредит Банк». 24 листопада 2010 року змінено тип акціонерного товариства та змінено найменування з ВАТ «УніКредит Банк» на ПАТ «УніКредит Банк». ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків, активів та капіталу ПАТ «УніКредит Банк» з моменту підписання передавального акта від 29 листопада 2013 року. Правонаступництво ПАТ «Укрсобанк» майнових прав та обов`язків, активів та капіталу ПАТ «УніКредит Банк» підтверджується також договором про приєднання від 02 грудня 2013 року та статутом ПАТ «Укрсоцбанк», затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 24 квітня 2015 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що до жовтня 2013 року ОСОБА_1 виконувала свої зобов`язання за договором № MRTG-61 від 18 березня 2008 року у відповідності до графіку погашення заборгованості. Проте, з жовтня 2013 року припинила внесення платежів в рахунок погашення кредиту та відсотків за договором № MRTG-61 від 18 березня 2008 року, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в розмірі 37 988,59 доларів США за кредитом та 9 308,71 за відсотками.

У жовтні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» надіслав відповідачам листи б/н від 07 жовтня 2015 року, в яких зазначив, що станом на 05 жовтня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № MRTG-61 від 18 березня 2008 року становить 50 567,38 доларів США без врахування штрафних санкцій та пені та просив їх повернути заборгованість. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 03 5, претензія адресована ОСОБА_2. була вручена особисто. Лист адресований ОСОБА_1 повернуто за закінченням терміну зберігання, що підтверджується конвертом рекомендованого поштового відправлення № 03 8.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ «Укрсоцбанк» посилалося на те, що умови кредитного договору належним чином відповідачами не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості, яку в добровільному порядку відповідачі не погашають, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до вимог ст. 1056 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Судом встановлено та не заперечується відповідачами, що банк виконав свої зобов`язання за договором та надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 73 000,00 доларів США.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем та який було покладено в основу рішення суду першої інстанції, позичальник ОСОБА_1 не в повному обсязі та з порушенням періодичності здійснення необхідних платежів, оплачувала платежі за кредитом та відсотками, а з жовтня 2013 року припинила внесення платежів на погашення тіла кредиту та відсотків за користування грошовими коштами, у зв`язку з чим, станом на 05 жовтня 2015 року виникла заборгованість за договором № MRTG-61 від 18 березня 2008 року у сумі 50567,38 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 05 жовтня 2015 року 1069 370,81 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 37 988,59 доларів США, що еквівалентно 803 361,54 грн., суми заборгованості за відсотками - 9 308,71 доларів США, що еквівалентно 196 855,45 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 756,27 доларів США, що еквівалентно 15 993,11 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 2 513,81 доларів США, що еквівалентно 53 160,71 грн.

Разом з тим, судом першої інстанції в рішенні не надано жодної оцінки доводам представника відповідачки ОСОБА_1 про відсутність у неї простроченої заборгованості по кредиту на час звернення позивача з даним позовом до суду та підстав для дострокового повернення всієї суми кредиту та інших платежів і доводи апеляційної скарги про безпідставність вказаних висновків суду першої інстанції та невідповідність їх дослідженим доказам, є обгрунтованими , з огляду на наступне.

Посилаючись в рішенні на те, що мало місце часткове дострокове погашення частини кредиту позичальником, суд першої інстанції не зазначає суми дострокового погашення, дати внесення вказаних платежів та підстави їх зарахування на дострокове погашення кредиту .

Між тим, як вбачається з квитанції на переказ готівки від 10 квітня 2013 року ОСОБА_1 внесла 18000 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 , при цьому в графі «призначення платежу» вказано - поповнення рахунку. (а.с.131 т.1)

Також згідно квитанції на переказ готівки від 12 квітня 2013 року ОСОБА_1 внесла 5000 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 , зазначивши в графі «призначення платежу» - поповнення рахунку. (а.с.132 т.1)

Відповідно до квитанції на переказ готівки від 28 травня 2013 року ОСОБА_1 внесла 1700 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 , та в графі «призначення платежу» вказано внесення готівки. (а.с.133 т.1)

Всього відповідачкою ОСОБА_1 внесено на поповнення коштів на її поточному рахунку у банку № НОМЕР_1 суму в розмірі 24 700 доларів США.

Факт внесення вказаних коштів позивачем не заперечується.

За умовами п.2.1. договору про іпотечний кредит, банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_3 в УніКредит Банк ТзОВ на якому буде враховуватися погашення та дострокове погашення кредиту, процентів за його користування згідно Графіку погашення кредиту.

У пункті п.2.2. договору сторонами погоджено, що з підписанням цього договору позичальник доручає банку здійснювати погашення основної суми кредиту, процентів за його користування, сплату неустойки, комісій, будь-яких інших платежів за цим договором шляхом здійснення договірного списання коштів позичальника в будь-якій валюті, що знаходяться на будь-якому із його рахунків, відкритих в банку (його структурних підрозділах), у т.ч. з пов`язаного рахунку № НОМЕР_1 , за умови настання строків виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань, передбачених цим договором. Суми та строки здійснення банком договірного списання на погашення основної суми кредиту, сплати процентів за його користування та комісій банку визначені Графіком погашення кредиту. Неустойку позичальник доручає та уповноважує банк списувати у терміни та у сумах, визначених за цим договором.

Згідно вимог п.2.4. договору, позичальник зобов`язується щомісячно, не пізніше дати, погодженої Графіком погашення кредиту, забезпечити наявність на своєму пов`язаному рахунку коштів у сумі достатній для проведення договірного списання, передбаченого п.2.2. договору.

У відповідності до п.2.6.2. договору, повернення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником диференційовано (рівними частинами основної суми кредиту та процентів за користування кредитом на фактичний залишок заборгованості), за рахунок коштів позичальника на пов`язаному рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в УніКредит Банк ТзОВ, протягом строку дії цього договору згідно Графіку погашення кредиту.

При цьому за умовами п.4.1. договору сторони домовились, що позичальник має право здійснювати дострокове погашення кредиту.

В разі дострокового погашення кредиту сторони вносять зміни до Графіку погашення кредиту після отримання банком письмового запиту позичальника. (п.4.2. договору)

Також у п.4.3. договору визначено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за кредитом в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, зокрема, у випадку, одноразового прострочення сплати чергового платежу по кредиту та процентів за користування кредитом на строк понад 30 календарних днів.

Пунктом 3 угоди від 28 лютого 2011 року про внесення змін та доповнень № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-61 викладено п. 2.6.2 договору № MRTG-61 від 18 березня 2008 року в новій редакції, відповідно до якої повернення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником рівними частинами (ануїтет) за рахунок коштів позичальника на пов`язаному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «УніКредит Банк», протягом строку дії цього договору згідно графіку погашення кредиту. (а.с.6-7 т.1)

У пункті 4 угоди викладено графік погашення кредиту в новій редакції.

У графіку погашення кредиту, який є додатком №1 до Угоди про внесення змін та доповнень від 28.02.2011 року, встановлено розмір щомісячного платежу по тілу кредиту та відсотках з 28.03.2011 року по 28.02.2012 року в сумі 623,54 дол. США, а з 28.03.2012 року по 28.02.2028 року в сумі 731 дол. США. (а.с.8-12 т.1)

Таким чином у договорі про іпотечний кредит диференційовано порядок списання щомісячних платежів банком та порядок дострокового погашення заборгованості.

Так, дострокове погашення заборгованості здійснюється за умови попередження позичальником банку про такий намір та, як наслідок, сторонами вносяться зміни до Графіку погашення кредиту.

З досліджених доказів вбачається та представником позивача не заперечується, що позичальник ОСОБА_1 наміру про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором не висловлювала, відповідну заяву до банку не подавала та зміни до Графіку погашення кредиту після внесення нею вище зазначених коштів на поточний рахунок, не вносилися.

При цьому, за умовами договору про іпотечний кредит, з урахуванням внесених змін та доповнень до нього, встановлено порядок щомісячного списання коштів з рахунків позичальника, відкритих у банку, в тому числі з пов`язаного рахунку № НОМЕР_1 , в рахунок погашення щомісячних платежів у сумах та строки, визначені Графіком погашення кредиту.

Як зазначалося вище, позичальником ОСОБА_1 10 квітня 2013 року, 12 квітня 2013 року та 28 травня 2013 року поповнено її поточний пов`язаний рахунок № НОМЕР_1 на загальну суму 24 700 дол. США. При цьому у квитанціях на переказ вказаних готівкових коштів позичальником вказано призначення платежу - «поповнення рахунку/внесення готівки», а не «дострокове погашення заборгованості».

Таким чином, позичальником фактично виконано умови п.2.4. договору, а саме забезпечено наявність на своєму пов`язаному рахунку коштів у сумі, достатній для проведення договірного списання коштів, передбаченого п.2.2. договору.

Крім того, позивачем не заперечується, що до квітня 2013 року позичальник вносила щомісячні платежі у відповідності до умов договору та графіку погашення кредиту та заборгованості у неї по чергових платежах не було.

Враховуючи умови договору про іпотечний кредит, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про безпідставність висновку суду першої інстанції про дострокове погашення ОСОБА_1 заборгованості по кредиту у квітні - травні 2013 року на суму 24700 доларів США та приходить до висновку, що вказана сума підлягала щомісячному списанню банком з поточного рахунку позичальника в рахунок погашення щомісячних платежів по тілу кредиту та відсотках, як визначено в п.2.2., 2.6.2. договору.

Отже з квітня 2013 року по травень 2013 року позичальником поповнено пов`язаний рахунок № НОМЕР_1 на суму 24 700 доларів США, розмір щомісячного платежу по тілу кредиту та відсотках, згідно з Графіком погашення кредиту, становив 731 долар США, а тому внесених відповідачкою на поточний рахунок коштів було достатньо для списання щомісячних платежів по кредиту на протязі 33 місяців.

Таким чином, позичальником забезпечено наявність на своєму пов`язаному рахунку коштів у сумі достатній для проведення договірного списання 33 щомісячних платежів, тобто на період до січня 2016 року включно.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про дострокове стягнення заборгованості 23.10.2015 року та просив достроково стягнути з відповідачів заборгованість, яка станом на 05.10.2015 року становила 50 567,38 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 069 370, 81 грн.

З урахуванням того, що на поточному рахунку позичальника були наявні кошти для погашення ануїтетних платежів відповідно до Графіку до січня 2016 року включно, станом на час звернення банку до суду з позовом 23.10.2015 року у відповідачів не було заборгованості по погашенню чергових платежів по кредиту.

В ході розгляду справи, позивач позовні вимоги не уточнював та не збільшував.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником і встановлено санкцію за неналежне виконання зобов`язання у вигляді дострокового повернення всієї суми боргу.

Також умовами договору передбачено право банку достроково стягнути заборгованість за кредитом, зокрема, у випадку, одноразового прострочення сплати чергового платежу по кредиту та процентів за користування кредитом на строк понад 30 календарних днів.

З огляду на те, що відповідачка належним чином виконувалазобов`язання за кредитним договором та станом на день подачі позову у неї не було прострочення сплати чергових платежів по кредиту, колегія суддів приходить до висновку, що станом на день звернення з даним позовом до суду ( на 23.10.2015 року) права ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачами порушені не були та у нього не виникло передбачене ст. 1050 ЦК України право дострокового стягнення з відповідачів всієї суми боргу за договором.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неправильності висновку суду першої інстанції про те, що укладена між банком та позичальником 28.02.2011 року додаткова угода № 1 до договору про іпотечний кредит від 18.03.008 року, не встановлює додаткових зобов`язань для позичальника та поручителя, оскільки за її власним розрахунком збільшилася сума, яка мала бути сплачена за додатковою угодою після 28.03.2011 року і таке збільшення відбулося без згоди поручителя, а тому порука є припиненою, колегія суддів вважає безпідставними, так як вони не грунтуються на встановлених обставинах справи, досліджених доказах та вимогах матеріального права, з огляду на таке.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

У зв`язку з укладенням 28 лютого 2011 року між ПАТ «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 угоди про внесення змін та доповнень № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-61 від 18 березня 2008 року, позичальнику встановлено пільговий період щодо повернення основної суми кредиту. Цією угодою не змінювався ні розмір кредиту, ні розмір процентної ставки, ні строк дії договору. Також ця угода не встановлює будь-яких додаткових фінансових зобов`язань позичальника.

Отже, внаслідок укладення цієї додаткової угоди обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2 не збільшився і суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність визначених ч.1 ст. 559 К України підстав для припинення поруки ОСОБА_2

Колегією суддів також відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що суд мав залишити позов без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України, так як представником позивача не було надано суду докази, необхідні для проведення судово-економічної експертизи, виходячи з наступного.

За приписами п.9 ч.1 ст.257 ЦПК Українисуд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2018 року було зобов`язано ПАТ «Укрсоцбанк» надати експерту копію кредитної справи ОСОБА_1 ; довідку про орієнтовну сукупну вартість кредиту; виписки по рахунку.

У зв`язку з неподанням зазначених вище документів, експертом надіслано суду повідомлення про неможливість надання висновку від 03.05.2018 року.

11 червня 2018 року відповідачкою ОСОБА_1 подано заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та не поданням витребуваних судом доказів.

У судовому засіданні від 06.07.2018 року відповідачка ОСОБА_1 вказала, що на проведенні експертизи не наполягає та відкликає вказане клопотання. Також на запитання головуючого судді відповіла, що не підтримує клопотання про витребування доказів для проведення експертизи.

В подальшому, в судовому засіданні від 25.09.2018 року представником позивача було заявлено клопотання про долучення до справи копії матеріалів кредитної справи й вказане клопотання було задоволено протокольною ухвалою суду.

Також протокольною ухвалою суду від 25.09.2018 року в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду було відмовлено.

Таким чином, клопотання про залишення позову без розгляду було вирішене судом першої інстанції, який не знайшов підстав для його задоволення, оскільки позивачем було надано суду копії матеріалів кредитної справи, що витребовувались.

Безпідставними є й доводи апеляційної скарги про те, що судом долучено до матеріалів справи документи за підписом особи, яка не мала повноважень на ведення справи, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст 60 ЦПК України, представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Пп. 11 п. 16-1 ч. 16 Розділу XV "Перехідні положення"Закону України «Про внесення змін до Конституції України» (щодо правосуддя) представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Вказані зміни до Конституції України набули чинності 30 вересня 2016 року, тому за правилами пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (до 30.09.2016 року), здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню".

З огляду на те, що провадження у даній справі відкрито 19.11.2015 року, тобто до 30.09.2016 року, представництво в даній справі здійснюється не лише адвокатом а й представником за довіреністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги, яка в ході розгляду задоволена частково та за наслідками її розгляду ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог банку, відповідачкою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 10372,70 грн.

Отже, з урахуванням вимог ч.10 ст.141 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 10 372,70 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 554, 559, 610, 1050, 1054, 1056 ЦК України, ст.ст. 141,367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 10 372,70 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2019 року.

Головуючий: Судді: