Справа № 306/1305/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 серпня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 306/1305/18 за позовом ОСОБА_1 до Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Свалявської районної ради Закарпатської області про встановлення педагогічного навантаження та визнання права на отримання класу, за апеляційною скаргою Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Свалявської районної ради Закарпатської області на рішення Свалявського районного суду від 20 грудня 2018 року, повний текст якого складено 26 грудня 2018 року, головуюча суддя Ганчак Л.Ф., -

встановив:

22.06.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, у подальшому уточнила позовні вимоги і остаточно мотивувала їх наступним.

Позивачка з 03.04.2001 працює вчителькою початкових класів у Росошанській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів і у 2017/2018 навчальному році мала тижневе навантаження 18 годин та класне керівництво. У серпні 2017 року позивачка підвищила свою кваліфікацію у Закарпатському інституті післядипломної педагогічної освіти до рівня викладання в першому класі згідно реформи «Нова українська школа». Крім того, отримала сертифікат учасника регіонального тренінгу «Особливості організації освітнього процесу в експериментальних загальноосвітніх навчальних закладах».

Відповідно до вимог, які ставляться до вчителів початкових класів у процесі реформи «Нова українська школа», позивачка успішно завершила «Он-лайн курс для вчителів початкової школи» EdEra.

Наказом МОН України від 15.01.2018 № 34 передбачено, що пройти спеціальне навчання повинні всі вчителі, які працюватимуть у перших класах у 2018/2019 навчальному році.

Позивачка пройшла всі необхідні курси для підвищення кваліфікації педагогічного працівника. За службовою характеристикою позивачка володіє необхідними для виконання професійних обов`язків методиками, навичками та якостями характеру.

З 01.06.2018 по 27.07.2018 позивачка перебувала в щорічній відпустці, однак, 04.06.2018 у школі відбулася нарада, на якій директор повідомив, що педагогічне навантаження позивачки на 2018/2019 навчальний рік становитиме 9 годин на тиждень у третьому класі. У проханні збільшити навантаження директор відмовив посилаючись на заяву батьків дітей, які не бажають щоб вона навчала дітей і хочуть щоб набір у перший клас провела інша вчителька.

Таке рішення є наслідком упередженого ставлення директора до позивачки, спеціального налаштування батьків дітей проти вчительки.

Тим часом, позивачка має переважне право на отримання першого класу на 2018/2019 навчальний рік, а закон не передбачає право батьків обирати вчителя початкових класів для своїх дітей.

Законодавством передбачено, що погоджений із профкомом розподіл педагогічного навантаження оголошується на педагогічній нараді і доводиться до відома вчителів рід розписку до 31 травня. Ці вимоги щодо позивачки були порушені, пониження рівня педагогічного навантаження було зроблене без її згоди.

За приписами ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а навантаження, що є меншим за тарифну ставку, встановлюється тільки за згодою вчителя. Про зміну істотних умов праці вчитель має бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці (ст. 32 КЗпП України). Вимоги закону щодо обґрунтування підстав для зміни істотних умов праці позивачки та її попередження про такі зміни не буди дотримані.

Отже, право позивачки на рівень педагогічного навантаження та рівень оплати праці було порушене, хоча такі зміни не викликалися виробничою необхідністю, змінами в організації праці тощо. Відповідач не мав передбачених законом підстав для зміни істотних умов праці та зниження рівня оплати праці позивачки без її згоди. Понад те, такі дії відповідача створюють передумови для звільнення позивачки з роботи.

Посилаючись на ці обставини, позивачка ОСОБА_1 остаточно просила:

зобов`язати директора Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Свалявської районної ради Закарпатської області ОСОБА_2 .М. розподілити їй педагогічне навантаження на 2018/2019 навчальний рік відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» не менше 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку;

визнати за нею право на отримання 1-го класу на 2018/2019 навчальний рік як за такою, що пройшла очні курси для підвищення кваліфікації педагогічного працівника відповідно до Концепції «Нова українська школа» та «Он-лайн курс для вчителів початкової школи» EdEra.

Рішенням Свалявського районного суду від 20.12.2018 позов задоволено частково:

зобов`язано директора Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Свалявської районної ради Закарпатської області ОСОБА_3 М.М. розподілити ОСОБА_1 педагогічне навантаження на 2018/2019 навчальний рік відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» не менше 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку;

визнано за ОСОБА_1 право на отримання 1-го класу на 2018/2019 навчальний рік;

стягнуто з відповідача на користь позивачки 1409,60 грн у рахунок відшкодування витрат із оплати судового збору.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що педагогічне навантаження позивачці було зменшене, а класне керівництво не було надане з порушенням вимог закону, без її згоди, необґрунтовано, а рівень кваліфікації позивачки не може визначатися судом, тому відмовлено в частині вимоги, яка пов`язувалася з фактом підвищення позивачкою кваліфікації.

Відповідач Росошанська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване. Доводи скарги зводяться до таких.

Педагогічне навантаження у 18 навчальних годин на тиждень у 2018/2019 навчальному році позивачці було встановлене, тому підстав для задоволення цієї вимоги не було. Навантаження, яке стало приводом для пред`явлення позову, було лише попереднім і до відома вчителів було доведено, що залежно від робочої ситуації навантаження може змінитися, що і сталося фактично.

Щодо класного керівництва, то покладення такого на вчителя є правом директора школи і це керівництво не може бути припинене до закінчення навчального року.

ОСОБА_1 на час пред`явлення позову ще не завершила підвищення кваліфікації, тому не мала право отримати класне керівництво.

Директор школи не налаштовував батьків дітей проти вчительки ОСОБА_1 як класного керівника і доказів про таке немає. Батьки дітей самі висловилися на зборах у присутності ОСОБА_1 проти такого класного керівництва. Крім того, отримання по наступності першого класу законодавством не передбачене.

Таким чином, підстав для визнання дій школи незаконними немає.

Відповідач просить рішення суду скасувати, у позові відмовити.

Позивачка ОСОБА_1 рішення суду не оскаржує, у відзиві на апеляцію вказує на її необґрунтованість, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Посилається загалом на ті самі обставини, якими мотивувався позов.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: представників відповідача Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_4 . і адвоката Козара М.М., які апеляцію підтримали, позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Новікової І.С., які скаргу не визнали, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до такого.

Спірні правовідносини регулюються нормами законодавства про освіту та нормами трудового законодавства в редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів.

Встановлено, що ОСОБА_1 у 1993 році закінчила Мукачівське педагогічне училище за спеціальністю «Викладання в початкових класах», отримала кваліфікацію «Вчитель початкових класів, організатор роботи з учнівськими об`єднаннями» (а.с. 6). У 2005 році ОСОБА_1 закінчила Ужгородський національний університет, отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Історія» та здобула кваліфікацію «Історик, викладач» (а.с. 7). З 03.04.2001 року ОСОБА_1 працює на посаді вчителя початкових класів Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Свалявської районної ради Закарпатської області (а.с. 10).

У серпні 2017 року ОСОБА_1 пройшла підвищення кваліфікації вчителя початкових класів у Закарпатському інституті післядипломної педагогічної освіти за 144-годинним курсом, отримала Свідоцтво про підвищення кваліфікації та Сертифікат учасника регіонального тренінгу «Особливості організації освітнього процесу в експериментальних загальноосвітніх навчальних закладах» у рамках реформи «Нова українська школа» (а.с. 12, 13). 05.06.2018 ОСОБА_1 отримала Сертифікат про успішне завершення 60-годинного «Он-лайн курсу для вчителів початкової школи» (проект EdEra) (а.с. 14).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 15.01.2018 № 34 «Про організаційні питання щодо підготовки педагогічних працівників для роботи в умовах Нової української школи» передбачено обов`язкове проходження підвищення кваліфікації за очно-дистанційною формою учителям початкової школи, які навчатимуть учнів перших класів у 2018/2019 і 2019/2020 навчальних роках (п. 2 пп. 1), перший етап підвищення кваліфікації вчителів рекомендовано розпочати з 15.02.2018, другий етап передбачено розпочати з 01.09.2019 (п.п. 5, 7).

Відповідно до наказу МОН від 15.01.2018 № 34 та згідно з графіком підвищення кваліфікації педагогічних працівників, які навчатимуть учнів перших класів у 2018/2019 навчальному році, затвердженим наказом по Відділу освіти Свалявської райдержадміністрації від 07.02.2018 № 26 (а.с. 84), ОСОБА_1 проходила у 2018 році на базі Закарпатського інституту післядипломної педагогічної освіти підвищення кваліфікації, що підтверджується даними Індивідуальної картки обліку навчального плану вчителя Нової української школи (а.с. 15-17, 71-73) та іншими матеріалами справи.

Наказом від 01.06.2018 № 08 по Росошанській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів ОСОБА_1 надано щорічну основну відпустку з 01.06.2018 (а.с. 8).

Права та обов`язки педагогічних працівників системи загальної середньої освіти визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», Кодексом законів про працю України, Законом України «Про загальну середню освіту» (Закон № 651-XIV) та іншими нормативно-правовими актами (ст. 28 Закону № 651-XIV). Трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про освіту», Законом № 651-XIV та іншими нормативно-правовими актами (ст. 26 ч. 1 Закону № 651-XIV).

Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом…, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган… зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю… і угодою сторін (ст. 21 ч. 1 КЗпП України).

За змістом положень ст. 43 Конституції України, ст. 5-1 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; держава гарантує захист трудових прав працівників від незаконного їх порушення, звуження, а також сприяння у збереженні роботи.

За приписами ст. 25 Закону № 651-XIV, педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності це час, призначений для здійснення освітнього процесу; педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності, зокрема, в такому співвідношенні до тарифної ставки: класне керівництво - 20 - 25 відсотків, перевірка зошитів - 10 - 20 відсотків; розподіл педагогічного навантаження у закладі загальної середньої освіти затверджується його керівником (ч. 1); педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти… обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою; перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю (ч. 2).

Власник або уповноважений ним орган (керівник) закладу освіти зобов`язаний доводити до відома педагогічних працівників у кінці навчального року (до надання відпустки) педагогічне навантаження в наступному навчальному році (пп. «е» п. 20 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів, затверджених наказом МОН України від 20.12.1993 № 455 (реєстрація в Мін`юсті України від 02.06.1994 за № 121/330)).

Згідно з Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженою наказом МОН України від 15.04.1993 № 102 (реєстрація в Мін`юсті України від 27.05.1993 за № 56):

визначення ставок (окладів) працівників за розрядами тарифної сітки провадиться з урахуванням їхніх кваліфікаційних вимог; посадові оклади встановлюються керівниками на основі діючих кваліфікаційних вимог і тарифних розрядів працівників відповідної кваліфікації з наступною атестацією або тарифікацією згідно з чинним законодавством; ставки заробітної плати й посадові оклади педагогічних працівників встановлюються керівниками закладів та установ освіти при тарифікації за наслідками атестації; тарифікаційні списки встановленої форми затверджуються за погодженням із профспілковим комітетом не пізніше 5 вересня і подаються вищестоящому органу управління (п. 4);

оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з врахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок; навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі, з дотриманням Кодексу законів про працю України (п. 63).

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами (ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оплату праці» (Закон № 108/95-ВР), ст.ст. 94, 97 КЗпП України).

У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою; про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці (ст. 32 ч. 3 КЗпП України).

При укладанні працівником трудового договору роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством; про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни (ст. 29 Закону № 108/95-ВР).

04.06.2018 директор Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_4 ознайомив педагогічний колектив школи з попереднім педагогічним навантаженням на 2018/2019 навчальний рік, згідно з яким для ОСОБА_1 передбачалися 9 навчальних годин на тиждень для викладання у третьому класі, 05.06.2018 це попереднє педагогічне навантаження було затверджене директором школи за погодженням із головою профкому школи (а.с. 11, 32-34). З матеріалів справи вбачається та визнано сторонами, що із закінченням попереднього навчального року закінчився цикл класного керівництва ОСОБА_1 в одному з початкових класів. Педагогічне навантаження для вчителів перших класів школи (класних керівників) у 2018/2019 навчальному році передбачалося на рівні 21 навчальної години на тиждень (а.с. 47-49), що загалом відповідало рівню педагогічного навантаження в попередньому навчальному році.

ОСОБА_1 не погодилася із таким вирішенням питання про її педагогічне навантаження і заявою від 07.06.2018 просила директора школи пояснити, з яких причин їй не було надано в новому навчальному році класне керівництво в одному з початкових класів та було зменшене педагогічне навантаження до 9 навчальних годин на тиждень (а.с. 30). Листом від 18.06.2018 директор школи пояснив позивачці, що визначене педагогічне навантаження є попереднім і може змінитись на початок навчального року залежно від мережі класів, руху учнів у школі та робочих навчальних планів, крім того, батьки дітей, що мали йти до школи в новому навчальному році, заявили про небажання бачити позивачку вчителькою їхніх дітей, батьки виявили бажання щоб набір у перший клас провела інша вчителька (а.с. 31).

31.08.2018 директор Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_4 за погодженням із головою профкому школи затвердив педагогічне навантаження на 2018/2019 навчальний рік, а наказом від 03.09.2018 № 40-н/в затвердив тарифікацію педагогічних працівників на 2018/2019 навчальний рік, згідно з якими для ОСОБА_1 передбачалися 19 навчальних годин на тиждень (17 основних годин і 2 години на заміну) для викладання у другому-четвертому класах (без класного керівництва) різних предметів (а.с. 47-51).

Довідками про заробітну плату ОСОБА_1 у 2018 році підтверджується, що її зарплата за період із січня по серпень 2018 року коливалася в межах від 8220,05 грн до 9415,94 грн на місяць, тоді як у вересні 2018 року заробітна плата склала 7426,47 грн (а.с. 76, 77). Зменшення заробітної плати відбулося за рахунок відсутності доплати за класне керівництво та пов`язаної з цим доплати за перевірку зошитів у початкових класах, що сторонами не заперечується.

Законодавством не передбачено затвердження попереднього педагогічного навантаження на наступний навчальний рік, відповідач не зміг підтвердити апеляційному суду правомірність таких своїх дій на підставі відповідних нормативних актів, обґрунтувати нормативно можливість відступу від положень законодавства, які імперативно вказують на необхідність визначення педагогічного навантаження та доведення його до вчителів до моменту виходу їх в основну відпустку. Остаточне ж педагогічне навантаження (дійсне навантаження) було затверджене лише 31.08.2018, тобто, безпосередньо перед початком навчального року, і саме на підставі цього розподілу педагогічного навантаження була затверджена тарифікація педагогічних працівників на 2018/2019 навчальний рік. Таке затвердження педагогічного навантаження не було його перерозподілом в розумінні законодавства. Зміни в педагогічному навантаженні щодо ОСОБА_1 прямо вплинули на розмір її заробітної плати в бік істотного для вчителя зменшення. Зменшення педагогічного навантаження у визначений відповідачем спосіб потягло значні зміни в режимі роботи позивачки, в обсязі та характері її педагогічних функцій і обов`язків, потягло відповідне зменшення заробітної плати, а відтак є зміною істотних умов праці позивачки.

Таким чином, вимоги закону щодо повідомлення позивачки про зміну істотних умов праці не були дотримані. Лист директора школи від 18.06.2018 не є доказом належного виконання роботодавцем вимог ст. 32 ч. 3 КЗпП України та ст. 29 Закону № 108/95-ВР, які передбачають своєчасне та чітке повідомлення працівника про конкретні зміни в умовах праці (зокрема, якщо йдеться про вчителя, про конкретні параметри педагогічного навантаження), а також про конкретні зміни в умовах оплати праці. Доказів повідомлення роботодавцем позивачки із дотриманням вимог закону про конкретні зміни умов оплати її праці у справі взагалі немає.

Оскільки зменшення педагогічного навантаження ОСОБА_1 та розміру оплати її праці нерозривно пов`язане з ненаданням класного керівництва в одному з початкових класів у 2018/2019 навчальному році, ненадання класного керівництва теж не ґрунтується на законі саме в контексті недотримання передбаченої законом процедури, яка застосовується в разі зміни істотних умов праці.

Наведені вище обставини є достатніми для висновку про обґрунтованість по суті доводів позову щодо порушення роботодавцем трудових прав позивачки та необхідність їх захисту і поновлення. Зазначене узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 у справі № 559/321/16-ц та у постанові від 27.03.2019 у справі № 659/759/15-ц. Поза тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити й наступне.

В силу положень ст.ст. 26, 29, 39 Закону № 651-XIV, п.п. 2.1., 2.2., 2.5. Положення про класного керівника навчального закладу системи загальної середньої освіти, затвердженого наказом МОН України від 06.09.2000 № 434 (реєстрація в Мін`юсті України від 26.09.2000 за № 659/4880), п.п. 3.6., 3.7., 3.11., 4.1., 4.6. Статуту Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Свалявської районної ради Закарпатської області, затвердженого 03.02.2014 і зареєстрованого 06.02.2014, інших правових норм, покладення на вчителя обов`язків класного керівника належить до компетенції директора школи, батьки дітей не можуть бути позбавлені права висловити свою думку щодо покладення таких обов`язків на певного вчителя, водночас позбавлення вчителя таких обов`язків, відмова в їх покладенні можуть мати місце за наявності конкретних підстав, причин і повинні бути належно вмотивовані та обґрунтовані, а вчитель має право на захист професійної честі, гідності, на захист своїх трудових і професійних прав, у тому числі, зважаючи на фактично виконувані трудові обов`язки.

Зменшивши ОСОБА_1 педагогічне навантаження та істотно змінивши характер і умови її праці за рахунок ненадання права класного керівництва в одному з початкових класів у 2018/2019 навчальному році, роботодавець виходив із того, що певна частина батьків дітей, які мали розпочинати навчання в першому класі в цьому навчальному році, заперечувала проти надання класного керівництва позивачці, характеризуючи останню негативно (а.с. 27-29). Як випливає зі змісту вищезгаданого листа директора школи від 18.06.2018 на ім`я позивачки та з його подальших дій, директор врахував позицію батьків, які підписали відповідне звернення та взяли участь у зборах, на яких обговорювалося й питання класного керівництва. Однак, у справі відсутні докази перевірки роботодавцем обставин, з якими пов`язувалося небажання відповідних батьків бачити ОСОБА_1 класним керівником їхніх дітей, з`ясування, зокрема, у позивачки її позиції з цього приводу, одержання від неї пояснення щодо фактів, якими своє заперечення обґрунтовували батьки, якщо такі мали місце, і т.ін.

Дії роботодавця не узгоджуються зі службовою характеристикою ОСОБА_1 від 28.02.2018, яка є виключно позитивною та вказує на її високий професійний рівень та наявність необхідних для виконання покладених на неї обов`язків особистих якостей (а.с. 9). Факти порушення позивачкою трудової дисципліни, прав дітей, професійних обов`язків, невідповідності займаній посаді, виконуваній роботі, недостатності кваліфікації тощо, які за відповідних умов могли б слугувати підставами для претензій батьків дітей та для відповідних дій роботодавця, не встановлені.

Отже, відмова в наданні ОСОБА_1 права класного керівництва фактично лише на підставі позиції певної частини батьків дітей, яка може враховуватися, проте, сама по собі не є визначальною для роботодавця, без належних з`ясування і перевірки відповідних обставин, без належного врахування особи позивачки та без оцінки всіх цих обставин в сукупності не може вважатися обґрунтованою. За відсутності такої об`єктивної перевірки та оцінки відповідних обставин висновки, які робляться з таких обставин, ґрунтуються на припущеннях. Дії роботодавця є суперечливими і, окрім цього, не враховують вимогу ст. 5-1 КЗпП України щодо сприяння у збереженні роботи, а також положень п.п. 1.4., 6.3.1. Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки щодо збереження, як правило, обсягу педагогічного навантаження при встановленні його на новий навчальний рік та дотримання принципу наступності роботи, які хоча й є рекомендаційними, проте, недотримання (невиконання) яких повинно розглядатися як виняток за наявності та доведеності для того відповідних підстав.

Встановлення для позивачки 19 годин тижневого педагогічного навантаження безпосередньо перед початком 2018/2019 навчального року наведеного не спростовує і порушення вимог закону і трудових та професійних прав позивачки не усуває.

Виходячи з наведеного, висновки суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позову, поновлення і захисту порушених трудових прав позивачки з урахуванням її кваліфікації та попередньої роботи в межах задоволеного правильні по суті, узгоджуються із законом, відповідають обставинам справи та є справедливими. Діючи у трудових і процесуальних відносинах вільно, здійснюючи права на свій розсуд, а також виконуючи обов`язки у межах, наданих йому трудовим договором і актами законодавства, на власний розсуд розпоряджаючись своїми правами щодо предмета спору та реалізуючи право на судовий захист і обов`язок доказування в змагальному цивільному процесі (ст.ст. 1, 232, 233 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 76-81 ЦПК України), відповідач цих висновків суду не спростував.

Відтак, з урахуванням положень ст. 367 ч. 1 ЦПК України та на підставі ст. 375 цього Кодексу апеляцію слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Свалявської районної ради Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Свалявського районного суду від 20 грудня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 5 вересня 2019 року.

Судді