Справа № 130/597/19
Провадження № 22-ц/801/2237/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 рокуСправа № 130/597/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2019 року, постановлене у складі судді Заярного А.М., в залі суду,

в с т а н о в и в :

В березні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

Позовні вимоги мотивовано тим, що 15 червня 2016 року близько 08 год. 22 хв. в м. Києві з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Geely FE-1», д.н.з. НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована не була. Вина відповідача ОСОБА_1 підтверджується ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Ford Probe», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 та за кермом якого знаходився водій ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/8314692, укладеного із ПрАТ «УПСК», строк дії якого з 26 червня 2015 року по 25 червня 2016 року.

Розмір завданих збитків згідно із висновком № 661 від 22 грудня 2016 року, складеного експертом Диким В.П. був визначений згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Ford Probe», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження під час ДТП і складає 144 317,21 грн. та прирівнюється до ринкової вартості КТЗ до ДТП.

Висновком №661/2 від 23 січня 2017 року було визначено вартість КТЗ « Ford Probe», д.н.з. НОМЕР_2 у пошкодженому стані, яка складає 26675,77 грн., тому вартість матеріального збитку розраховується наступним чином: 144 317,21 грн ( вартість КТЗ до ДТП) 26 675,77 грн ( вартість КТЗ після ДТП) = 117 641,44 грн. матеріальний збиток.

09 грудня 2016 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення та 21 липня 2017 року з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. 16 грудня 2016 року МТСБУ направило листа відповідачу з пропозицією самостійно врегулювати спір з потерпілим, який він залишив без відповіді.

У зв`язку із проведенням експертизи, МТСБУ понесло витрати в сумі 962 грн. 00 коп.

13 вересня 2017 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 100000 грн. 00 коп. відповідно до Наказу МТСБУ № 8241 від 12.09.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.

100 000 грн. ( регламентна виплата) + 962 грн. ( витрати за проведення експертизи) = 100 962 грн. ціна позову.

12 вересня 2017 року МТСБУ направило листа відповідачу з пропозицією добровільно компенсувати витрати МТСБУ, який він залишив без відповіді.

З огляду на вищевикладене Моторне (транспортне) страхове бюро України просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь: кошти в розмірі понесених витрат в сумі 100 000 грн, витрати за послуги аварійного комісара та експерта у розмірі 962 грн та судовий збір.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 100 000,00 грн., витрати за послуги експерта в розмірі 962,00 грн., а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП доведено, при цьому Моторно (транспортним) страховим бюро України відшкодовано матеріальну шкоду завдану власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 у розмірі 100 000 грн, тому у позивача виникло право регресу до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а також на відшкодування витрат за послуги аварійного комісара та проведення експертизи.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вказуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального прав.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково дійшов до висновку, про те, що позивачем доведено понесення витрат пов`язаних із відшкодуванням шкоди в розмірі 100 000 грн.

Також, скаржником вказано, що він відшкодував завдані ним збитки потерпілій стороні, у зв`язку з чим відбулось примирення між сторонами і кримінальну справу було закрито на підставі примирення обвинуваченого із потерпілим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

04 листопада 2019 року від представника Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому у поданому запереченні просив розгляд справи провести у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явились, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2019 року вказаним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року, ОСОБА_1 , 15 червня 2016 року, близько 08 години 22 хвилини, керуючи легковим автомобілем марки «GEELY», модель «FE - 1», білого кольору, на якому в той час знаходилися н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Богатирської, від вул. Дніпроводської в напрямку вул. Полярної у м. Києві, на відстані близько 2 км 500 м до дорожнього знаку 5.45 ПДР України - «КИЇВ», перебуваючи у крайній правій смузі руху проїзної частини, проявив неуважність до дорожньої обстановки, чим грубо порушив п. п. 1.5 та 2.3 Б) ПДР України, своєчасно не перестроївся у крайню ліву смугу, яка була наявна на проїзній частині ліворуч, а також перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр повороту ліворуч, чим грубо порушив п. 10.1 та п. 10.4 ПДР України, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «FORD», модель «PROBE», білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку у крайній лівій смузі проїзної частини. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «FORD», модель «PROBE», білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та пасажирка даного автомобіля ОСОБА_4 , отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження та були госпіталізовані працівниками швидкої медичної допомоги до Київської обласної клінічної лікарні. Згідно зазначеної постанови звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрито (а.с.10).

Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8314692 ПрАТ «УПСК» по м. Києву та області цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «FORD PROBE», білого кольору, н.з. НОМЕР_2 застрахована зі строком дії з 26.06.2015 по 25.06.2016 (а.с.9).

09 грудня 2016 року ОСОБА_2 , власник автомобіля «FORD PROBE», н.з. НОМЕР_2 , подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та 21 липня 2017 року заяву про здійснення відшкодування шкоди заподіяної автомобілю «FORD PROBE» н.з. НОМЕР_2 (а.с.7,8)

Згідно із висновком № 661 від 22 грудня 2016 року, складеного експертом Диким В.П. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля « Ford Probe», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження під час ДТП складає 144 317,21 грн. ( а.с.15-28).

Відповідно до висновку №661/2 від 23 січня 2017 року складеного експертом Диким В.П. утилізаційна вартість автомобіля «Ford Probe», д.н.з. НОМЕР_2 складає 26 675,77 грн. (а.с. 33-36).

Відповідно до наказу №8241 від 12 вересня 2017 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.39) та платіжного доручення №1259554 від 13 вересня 2017 року Моторним (транспортним) страховим бюро України Кобилянському ОСОБА_5 виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн.

Відповідно до копії акту виконаних робіт згідно листа МТСБУ №3/1-05/38215/вих./1 від 16 грудня 2016 року (а.с.13) та платіжного доручення №4рв від 25 січня 2017 року (а.с.14) МТСБУ на рахунок ФОП ОСОБА_6 виплачено 812 грн. за послуги аварійного комісара згідно рахунку №4 від 12 січня 2017 року (а.с.14).

Відповідно до копії акту виконаних робіт згідно листа МТСБУ №3/1-05/38215 від 23 січня 2017 року (а.с.31) та платіжного доручення №23рв від 27 лютого 2017 року (а.с.32) МТСБУ на рахунок ФОП ОСОБА_6 виплачено 150 грн. за послуги аварійного комісара згідно рахунку №23 від 23 січня 2017 року (а.с.32).

Доводи ОСОБА_1 щодо неправильності експертних висновків в частині визначення розміру матеріальних збитків є безпідставними, оскільки спростовуються Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092.

Розмір страхової виплати сплаченої Моторним (транспортним) страховим бюро України власнику транспортного засобу ОСОБА_2 документально підтверджений та не спростований відповідачем.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем 19 грудня 2016 та 12 вересня 2017 року відповідачу було направлено листи про добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Жодних дій зі сторони ОСОБА_7 щодо добровільного відшкодування шкоди здійснено не було, що стало причиною звернення до суду. (а.с.37-38).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно п. 39.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 41.1. (а) ст. 41 цього ж Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно із ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст. 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ДТП сталося з вини ОСОБА_1 , позивач, відповідно до матеріалів справи, здійснив страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Ford Probe», д.н.з. « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_2 , таким чином до МТСБУ, яке здійснило виплату страхового відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення з позивача, послуг аварійного комісара, оскільки відповідно до положень п. 40.3 ст.40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" також підлягають стягненню витрати пов`язані з залученням аварійного комісара в розмірі 962 грн.

Встановивши, що внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій стороні у ДТП, позивач набув право вимоги у порядку регресу, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Аргументи апеляційної скарги про те, що власник транспортного засобу не заявляв вимог щодо відшкодування йому шкоди у кримінальному провадженні, є безпідставними, оскільки, вказані обставини не позбавляють потерпілого права на отримання страхового відшкодування. При цьому слід врахувати, що у рамках кримінального провадження ОСОБА_1 примирився із потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині спричинення їм тілесних ушкоджень, а питання відшкодування матеріальної шкоди власнику транспортного засобу ОСОБА_2 не вирішувалось.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій, власного тлумачення апелянтом вимог чинного законодавства та характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ Т.О. Денишенко

/підпис/ С.Г. Копаничук

Згідно із оригіналом:

Головуючий: В.В. Оніщук