Справа № 158/1931/19
Провадження № 2/0158/626/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Костюкевича О.К.,

секретаря Сороки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ківерці в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ківерцівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . На даний час вона має намір прийняти спадщину після смерті чоловіка, однак нотаріус відмовляється видати свідоцтво про спадщину, так як на спадкове майно накладено арешт у зв`язку з виконавчим провадженням за постановою №21130387 від 17.08.2010 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а саме квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер № НОМЕР_1 . Вказане виконавче провадження закінчено 29.09.2011 року у зв`язку зі смертю боржника 29.09.2011 року, однак арешт з майна знято не було.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і стягувач за даним виконавчим провадженням, будь-які відомості про те, що спадщину після його смерті хтось прийняв відсутні.

Накладений арешт позбавляє її можливості оформити право власності на спадкове майно після смерті чоловіка.

Просить суд зняти арешт з квартири № 2 та земельної ділянки площею 0,0403 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , накладений постановою державного виконавця від 17.08.2010 року у виконавчому провадженні № 21130387.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 26.07.2019 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказують, що виконавче провадження у якому було накладено арешт на майно ОСОБА_2 було закрито у зв`язку зі смертю боржника 29.09.2011 року. Крім того, ВДВС не є належним відповідачем по даній категорії справ, так як відповідачем повинен бути боржник.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що згідно з інформацією з ВП № 21130387 від 08.07.2019 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н від 17.08.2010 року Ківерцівським ВДВС накладено арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 (а.с. 26-27).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 30.08.2011 року (а.с. 7) ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем після його смерті є його дружина - ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

Стягувач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20), що стверджується відповідним повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 20.05.2019 року (а.с. 20). Відсутні відомості про прийняття спадщини будь-яким зі спадкоємців останнього.

Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерства юстиції України п.9.9., строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить (один) рік

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час на виконанні Ківерцівського районного відділу ДВС ГУ ТУЮ у Волинській області відсутнє виконавче провадження відносно ОСОБА_2 , відсутні відомості про звернення спадкоємців стягувача ОСОБА_3 про стягнення за виконавчими документами з ОСОБА_2 , а отже, перестали існувати підстави для арешту майна, враховуючи конституційний принцип непорушності права власності особи, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням арешту на належне її померлому чоловіку на праві власності майно порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Посилання відповідача - Ківерцівського районного відділу ДВС ГУТУЮ у Волинській області на неможливість зняття арешту через відсутність у відділі ДВС виконавчих проваджень, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки існування самого арешту на майно ОСОБА_2 не оспорювалося відповідачем, а відсутність виконавчих проваджень не свідчить про відсутність порушення прав позивача накладенням такого арешту.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 247, 274 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 351 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири № 2 та земельної ділянки площею 0,0403 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , накладений постановою державного виконавця від 17.08.2010 року у виконавчому провадженні № 21130387.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повне судове рішення складене 04.09.2019 року